Ухвала
 
18 травня 2022 року
м. Київ
 
справа № 563/981/20
провадження № 61-4177ск22  
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 12 серпня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року в справі за первісним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Рівнегаз», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - акціонерне товариство «Рівнегаз» Здолбунівського відділення, про захист прав споживачів та за зустрічним позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» до  ОСОБА_1 про стягнення завданих збитків, 
встановив:
06 травня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 12 серпня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року у вищевказаній справі.  
Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
У разі якщо у касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само із урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.
Заявник звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 12 серпня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року в частині оскарження первісного позову ОСОБА_1 про захист прав споживачів.  
Проте заявником оскаржуються зазначені вище судові рішення також і в частині зустрічного позову акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» (далі - АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз») простягнення завданих збитків.
Отже,  ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 12 серпня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 08 лютого 2022 рокув частині оскарження зустрічного позову АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» про стягнення завданих збитків.   
АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» звернулося до суду ззустрічнимпозовому листопаді 2020 року.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з зустрічним позовом), ставка судового збору за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру становила 1, 5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102, 00 грн) та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (735 700, 00 грн).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі складає 2 102, 00 грн.
До касаційної скарги заявником додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1 984, 80 грн.
Ураховуючи позовні вимоги за зустрічним позовом та вимоги касаційної скарги, судовий збір за подання цієї касаційної скарги становить 4 204, 00 грн (2 102, 00 грн * 200 %).
Отже, заявнику необхідно доплатити судовий збір у розмірі 2 219, 20 грн (4 204, 00 грн - 1 984, 80 грн).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перерахований або внесений до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати оригінал квитанції (платіжного доручення), що підтверджує його сплату.
Крім того, відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Проте в порушення вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі не зазначено підстави (підстав), передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У випадку визначення підставою касаційного оскарження судових рішень пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України касаційна скарга має містити посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено висновок щодо застосування норми права, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскаржених судових рішень сформованій практиці у подібних правовідносинах.
У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішенняпункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України касаційна скарга має містити обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення.
У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішенняпункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права, щодо якої відсутній висновок, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.
Оскаржуючи судові рішення, зазначені у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов'язково наводитись у взаємозв'язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судових рішень.
Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вимогам закону з огляду на наступне. 
Заявник у касаційній скарзі хоч і вказує певні постановиВерховного Суду, в яких зроблено висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, що не були враховані в оскаржуваних судових рішеннях, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність таких судових рішень сформованій практиці у подібних правовідносинах, проте не визначає підставою касаційного оскарження пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України. Натомість заявником лише процитовано пункти 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України, однак чітко не вказано у касаційній скарзі, що судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених певним пунктом частини другої статті 389 ЦПК України.
У касаційній скарзі повинно бути зазначено конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга та обґрунтовано (мотивовано) наявність цієї підстави (підстав).
Таким чином, заявнику необхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали із зазначенням конкретного (конкретних) пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав), а також доплатити судовий збір за подання касаційної скарги.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положеннястатті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникам строк для усунення її недоліків.
Керуючись статями 185, 392, 393 ЦПК України,
ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 12 серпня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року залишити без руху.  
Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали. 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                М. Ю. Тітов