ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року	Львів	Справа № 140/14593/21 пров. № А/857/4434/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді                                                Сеника Р.П.,  
суддів                                                                      Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року у справі № 140/14593/21 за адміністративним позовом Приватного підприємства "МТФ- Україна" до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя в 1-й інстанції –Смокович В.І.,
час ухвалення рішення – 19.01.2022 року,
місце ухвалення рішення – м. Луцьк,
дата складання повного тексту рішення – 19.01.2022 року,

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство “МТФ-УКРАЇНА” (далі – ПП “МТФ-УКРАЇНА”, підприємство, позивач) звернулося в суд із позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі – ГУ ДПС у Волинській області, відповідач, податковий орган) про визнання протиправним та скасування рішення комісії з питань ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального ГУ ДПС у Волинській області про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 28 жовтня 2021 року №2; зобов`язати відповідача видати ліцензію на право роздрібної торгівлі за адресою: Волинська область, місто  Ковель, вулиця Брестська, будинок 133.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ПП “МТФ-УКРАЇНА” зареєстроване 04 вересня 2020 року та здійснює діяльність за основним KВЕД 47.30 роздрібна торгівля пальним (основний) на підставі ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним.
Позивач подав до контролюючого органу заяву щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним на місце торгівлі: Волинська область, місто Ковель, вулиця Брестська, будинок,  133 та на виконання статті 15-3 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального” від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР) належним чином завірені копії відповідних документів, однак отримав рішення ГУ ДПС у Волинській області від 28 жовтня 2021 року №2 про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним у зв`язку із неподанням акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчення будівництва об`єктів або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства або документів, що підтверджують прийняття АЗС чи будь-якого іншого об`єкта роздрібної торгівлі пальним в експлуатацію.
Підприємство уважає підстави вказані у рішенні про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним безпідставними та такими, що суперечать нормам статті 15 Закону №481/95-ВР, оскільки статтею 18 Закону №481/95-ВР передбачено, що тимчасово до 01 січня 2022 року подання документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію не є обов`язковою умовою, без якої не можливо б було отримати ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним. Проте за відсутності зазначених документів, законом встановлено за необхідне подання копій зазначених документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна, але аж ніяк не на об`єкт АЗС. До заяви щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним було додано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №139673034 від 01 жовтня 2018 року, копію свідоцтва від 29 вересня 2018 року та копію договору купівлі-продажу від 29 вересня 2018 року. Згідно свідоцтва на право власності вбачається, що даний об`єкт нерухомості належав на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 07 листопада 2007 року зареєстрованого в реєстрі №8820 КП “Волинське обласне бюро технічної інвентаризації”, про що і вказує сам відповідач у своєму супровідному листі від 28 жовтня 2021 рок №16405/6/03-20-09-03-10.
З наведених підстав позивач уважає, що відповідачем не вказано жодних підстав з яких можна було б відмовити у видачі ліцензії, а тому прийняте рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на що просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року у справі № 140/14593/21 позовні вимоги задоволено.
Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що враховуючи неподання акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, або документів, що підтверджують прийняття АЗС чи будь-якого іншого об`єкту роздрібної торгівлі пальним в експлуатацію, що суперечить нормам статті 15 Закону №481/95-ВР комісією з питань ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального прийнято рішення про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним ПП “МТФ-Україна” на місце торгівлі: місто Ковель, вулиця Брестська буд.133.
Просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року у справі № 140/14593/21 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.
Відповідно до ч.1 ст.309 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем було надано контролюючому органу документи, що підтверджують право власності на об`єкти нерухомого майна, виданих у встановленому законодавством порядку 07 листопада 2007 року (тобто до 01 січня 2014 року), відтак у підприємства не було обов`язку подати до заяви про видачу ліцензії акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єкта в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо нерухомого майна за місцем здійснення роздрібної торгівлі пальним.
Отже, оскільки, позивачем подано заяву та документи до неї відповідно до вимог чинного законодавства, податковий орган зобов`язаний видати ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на місце торгівлі за адресою: Волинська область, місто Ковель, вул. Брестська будинок 133, у зв`язку із чим, на переконання суду, оскаржуване у даній справі розпорядження контролюючого органу є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ПП “МТФ-УКРАЇНА” зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності якого є КВЕД 47.30 - роздрібна торгівля пальним.
Відповідно до Витягу з реєстру платників податку на додану вартість від 20 лютого 2020 року №2013134500007, позивач є платником податку на додану вартість з 01 вересня 2019 року.
ПП “МТФ-УКРАЇНА” звернулося до Головного управління ДПС у Волинській області із заявою щодо ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Волинська область, місто Ковель, вул. Брестська буд.133.
До заяви щодо здійснення роздрібної торгівлі пальним було додано наступний пакет документів: заява на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним; платіжне доручення від 25 серпня 2021 року №1155 на суму 2000, 00 грн; копія договору купівлі-продажу; копія договору оренди земельної ділянки від 20 серпня 2021 року №20/08-2021зд; копія договору оренди земельної ділянки від 20 серпня 2021 року №20/08-2021нп; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №1830776662 від 26 вересня 2019 року; копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0708058102019 від 25 вересня 2019 року; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №145742600 від 14 листопада 2018 року; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №139673034 від 29 вересня 2018 року; копія дозволу на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки №0420.20.46 від 13 листопада 2020 року;  копія дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки №0418.20.46 від 13 листопада 2020 року.
За результатами розгляду вищезазначених заяв та доданих до них матеріалів відповідачем прийнято наказ від 28 жовтня 2021 року №3091 “Про видачу, відмову, призупинення, анулювання ліцензії на право оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах пальним та зберігання пального, довідок про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру”, яким Управління контролю за підакцизними товарами зобов`язано відмовити ПП “МТФ-УКРАЇНА” у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним на місце торгівлі: місто Ковель, вулиця Брестська будинок 133 у зв`язку із неподання акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, або документів, що підтверджують прийняття АЗС чи будь-якого іншого об`єкту роздрібної торгівлі пальним в експлуатацію, що суперечить нормам статті 15 Закону №481/95-ВР.
ГУ ДПС у Волинській області прийнято рішення від 28 жовтня 2021 року №2 про відмову у видачі позивачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним у зв`язку із неподання акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, або документів, що підтверджують прийняття АЗС чи будь-якого іншого об`єкту роздрібної торгівлі пальним в експлуатацію.
Листом від 28 жовтня 2021 року відповідач повідомив ПП “МТФ-УКРАЇНА” про прийняття вищезазначеного рішення та зазначив, що у поданих суб`єктом господарювання документах міститься витяг про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, склад-магазин (дата прийняття рішення про реєстрацію права власності – 29 вересня 2018 року, реєстраційний номер - 139673034), а не на АЗС чи будь-який інший об`єкт роздрібної торгівлі пальним.
Не погоджуючись з таким рішенням податкового органу, підприємство звернулося до суду з даним позовом.
З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків та зборів» від 23 листопада 2018 року №2628 - VIII внесені зміни до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року, зокрема запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, зазначені зміни вступили в силу з 01 липня 2019 року.
Порядок роздрібної торгівлі пальним встановлено статтею 15 Закону № 481/95-ВР.
Згідно частини першої статті 15 Закону №481/95-ВР оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.
Відповідно до частини двадцятої статті 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Частиною тридцятою статті 15 цього Закону №481/95-ВР передбачено, що ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років
Згідно частин тридцять другої - тридцять п`ятої статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію. У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального). Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним. У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.
Відповідно до частини тридцять восьмої статті 15 Закону №481/95-ВР для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:
- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;
- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;
- дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.
Відповідно до ч. 40 ст. 15 Закону №481/95-ВР відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.
Згідно частини сорок п`ятої статті 15 Закону №481/95-ВР вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється. Зазначені в цьому Законі документи (крім документів, які подаються заявником для отримання ліцензії на право виробництва пального, оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального) подаються в одному примірнику в копіях, засвідчених нотаріально або органом, який видав оригінал документа, або посадовою особою органу ліцензування. Заява про видачу ліцензії та визначені цим Законом документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом. У разі подання заяви про видачу ліцензії та доданих до неї документів особисто вони приймаються за описом, копія якого видається заявнику з відміткою про дату прийняття заяви та документів і підписом особи, яка їх прийняла.
Судом встановлено судом та з матеріалів справи слідує, що ПП «МТФ-УКРАЇНА» звернулося до відповідача із заявою щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним з поданими до заяви документами, за результатами розгляду яких ГУ ДПС у Волинській області було прийнято рішення від 28 жовтня 2021 року №2 про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі у зв`язку із неподання акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, або документів, що підтверджують прийняття АЗС чи будь-якого іншого об`єкту роздрібної торгівлі пальним в експлуатацію.
Як уже зазначалось судом вище, статтею 18 Закону №481/95-ВР передбачено, що тимчасово, до 01 січня 2022 року, суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) можуть отримувати ліцензію на право виробництва пального, право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального на відповідне місце здійснення такої діяльності без подання акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо об`єктів, необхідних для здійснення відповідної діяльності, за умови подання копій документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна, виданих у встановленому законодавством порядку до 01 січня 2014 року, тобто до 01 січня 2022 року подання документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію не є обов`язковою умовою, без якої неможливо б було отримати ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним.
Одночасно, за відсутності вказаних документів щодо прийняття об`єктів в експлуатацію, законом встановлено за необхідне подання копій документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна.
Таким чином, ненадання акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єкта в експлуатацію відповідно до законодавства можливо за умови подання копій документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт нерухомого майна, виданих у встановленому законодавством порядку до 01 січня 2014 року.
Позивачем разом з заявою на отримання ліцензій, ПП «МТФ-УКРАЇНА» було надано витяг про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, назва об`єкта:  склад-магазин, адреса - Волинська область, місто Ковель, вул. Брестська будинок 133. Дата прийняття рішення про реєстрацію права власності – 29 вересня 2018 року, реєстраційний номер – 139673034.
Отже, оскільки позивачем було надано контролюючому органу документи, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна, виданих у встановленому законодавством порядку 07 листопада 2007 року (тобто до 01 січня 2014 року), тому у підприємства не було обов`язку подати до заяви про видачу ліцензії акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єкта в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо нерухомого майна за місцем здійснення роздрібної торгівлі пальним.
Що стосується доводів апелянта про те, що наявний витяг про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, склад-магазин (дата прийняття рішення про реєстрацію права власності – 29 вересня 2018 року, реєстраційний номер - 139673034), а не на АЗС чи будь-який інший об`єкт роздрібної торгівлі пальним, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими з наведених вище підстав.
Окрім цього норми частини тридцять восьмої статті 15 Закону №481/95-ВР не встановлюють обов`язку наявності у суб`єкта господарювання витягу про реєстрацію права власності на АЗС чи будь-який інший об`єкт роздрібної торгівлі пальним, а лише вказують на наявність документів, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення.
Щодо доводів апелянта про те, що позивачу було анульовано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним у зв`язку із поданням недостовірних даних, то колегія суддів зазначає, що вказана обставина не стосується предмету спору у даній справі, оскільки предметом даного спору є оскаржуване рішення відповідача про відмову у видачі ліцензії на роздрібну торгівлю пальним.
Оскільки, позивачем подано заяву та документи до неї відповідно до вимог чинного законодавства, податковий орган зобов`язаний видати ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на місце торгівлі за адресою: Волинська область, місто Ковель, вул. Брестська будинок 133.
Отже, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій щодо остаточного вирішення спору між сторонами, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління ДПС у Волинській області видати ПП «МТФ-УКРАЇНА» ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на місце здійснення торгівлі за адресою: Волинська область, місто Ковель, вул. Брестська будинок 133.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 липня 2021 року у справі №640/19955/19.
З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Відповідно до ст.139 КАС України судовий збір розподілу не підлягає.
Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року у справі № 140/14593/21 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. П. Сеник 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Повне судове рішення складено 04.08.2022 року