УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 квітня 2022 року
м. Київ
справа № 235/6875/16-к
провадження № 51-6040ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 22 листопада 2021 року щодо нього, 
встановив:
Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання 
у виді позбавлення волі на строк 14 років.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року вказаний вирок залишено без змін.
Красноармійський міськрайонний суд Донецької області ухвалою від 21 квітня 2021 року залишив без задоволення заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку цього ж суду від 25 квітня 2018 року.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 22 листопада 2021 року зазначену ухвалу місцевого суду від 21 квітня 2021 року залишено без змін.
Зі змісту касаційній скарзі, вбачається, що засуджений порушує питання про перегляд ухвали Донецького апеляційного суду від 22 листопада 2021 року у касаційному порядку.
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 лютого 2022 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків – 15 днів з дня отримання копії ухвали.
У межах наданого строку засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся з касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі Верховного Суду, в повному обсязі не усунув.
Зокрема, касаційна скарга засудженого, як і попереднього разу, не містить обґрунтування незаконності оскаржуваної ухвали апеляційного суду постановленої за результатом розгляду його апеляційної скарги на ухвалу місцевого суду про залишення без задоволення заяву щодо перегляду за нововиявленими обставинами вироку суду від 25 квітня 2018 року та необхідності її скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України з огляду на положення ст. 412 цього Кодексу. 
При цьому засуджений знову наводить мотиви своєї незгоди з постановленим щодо нього вироком місцевого суду від 25 квітня 2018 року.
Крім того засуджений у касаційній скарзі, посилаючись на допущення порушень судами положень ч. 1 ст. 464 КПК України та пунктів 1, 2 ч. 2 ст. 459 цього Кодексу не наводить доводів на обґрунтування вищевказаної позиції, а саме не зазначає як ці порушення вплинули на законність оскаржуваної ухвали апеляційного суду.  
Разом із цим резолютивна частина касаційної скарги, як і попереднього разу, не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України. 
Згідно ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк. 
З огляду на те, що засудженим не були виконанні вимоги попередньої ухвали, його касаційна скарга підлягає поверненню.
Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на ухвалу Донецького апеляційного суду від 22 листопада 2021 року щодо нього з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_5                                      ОСОБА_3