ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року		Справа № 460/630/21 пров. № А/857/3949/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача - Качмара В.Я.,
суддів - Большакової О. О., Затолочного В.С., 
при секретарі судового засідання - Юрченко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року (суддя Комшелюк Т.О., м.Рівне, повний текст складено 13 січня 2022 року),

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Рівненської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора (далі - Обласна прокуратура, Офіс відповідно) в якому просив:
визнати протиправним та скасувати рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою від 30.11.2020 №14 (далі - Кадрова комісія, Рішення №14 відповідно); 
визнати протиправним та скасувати наказ Обласної прокуратури «Про звільнення ОСОБА_1 » від 23.12.2020 №1312к (далі - Наказ №1312к); 
поновити позивача на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтриманням державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області (далі - Посада, Прокуратура відповідно) або рівнозначній посаді, яку він обіймав на день звільнення; 
стягнути з Обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31.12.2020 до дати поновлення. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
В доводах апеляційної скарги вказує, що відповідно до пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» (далі - Закон №1697-VII), прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури. Зазначає, що як на момент звільнення так і на момент звернення до суду з цим позовом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) відсутні були відомості про перебування юридичної особи Обласної прокуратури у процесі припинення. Отже, посилання Обласної прокуратури в оскаржуваному Наказі №1312к про звільнення на пункт 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII без зазначення конкретної підстави для звільнення, породжує, на думку позивача, для нього негативні наслідки у вигляді стану юридичної невизначеності щодо підстав такого звільнення. Також позивач вважає, що формування кадрової комісії відбувалося з порушенням норм законодавства, у тому числі без перевірки компетентності та наявності необхідних професійних і моральних якостей її членів, які мають необхідний досвід щодо проведення атестації та бездоганну ділову репутацію, володіють тематикою, яка використовується для складання тестів та завдань іспиту. 
Обласна прокуратура у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим просить залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
Разом з тим, від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на стан здоров`я та перебування на лікуванні до 30.05.2022.
Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що таке задоволенню не підлягає, так як зважаючи на наявні матеріали справи, процесуальні строки розгляду справи, та відсутності необхідності обов`язкової явки позивача в судове засідання, враховуючи стан здоров`я скаржника справа може бути розглянута за відсутності належним чином повідомленої сторони.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржувані Рішення №14 та Наказ №1312к є правомірними та такими, що винесені відповідно до приписів чинного законодавства, з дотриманням встановленої процедури та з урахуванням всіх обставин. 
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального та процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_1 з 05.10.2006 по 30.12.2020 працював в органах прокуратури на різних посадах. З 12.05.2020 по 30.12.2020 перебував на Посаді.
10.10.2019 позивач подав Генеральному прокурору заяву про намір пройти атестацію, надав згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації.
У березні 2020 року ОСОБА_1 не прибув на перший етап атестації, у зв`язку із чим визначено додатковий період 09-15.06.2020 для проведення атестації прокурорів, зокрема, і позивача на 11.06.2020.
11.06.2020 позивач також не прибув для проходження атестації, у зв`язку із чим визначено дату складання іспиту ОСОБА_1 11.11.2020 (інформацію розміщено у вільному доступні на сайті Офісу 03.11.2020).
Наведені обставини визнаються всіма учасниками справи.
11.11.2020 скаржник для проходження іспиту не з`явився. У встановленому порядку до кадрової комісії із заявою про його перенесення не звертався.
Протоколом № 3 засідання Кадрової комісії, по п`ятому питанню порядку денного Комісією вирішено зафіксувати факти неявки прокурорів 11.11.2020 на іспит у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, що встановлені шістнадцятою кадрової комісією.
Згідно додатку 4 до вказаного протоколу « Список осіб, які не з`явилися 11.11.2021 для складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора», під порядковим номером 39 значитися ОСОБА_1 .
Протоколом № 6 засідання Кадрової комісії від 30.11.2020, по третьому питанню порядку денного Комісією вирішено ухвалити рішення про неуспішне проходження атестації прокурорами, які не з`явилися на складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, та відомості щодо поважної причини їх неявки відсутні.
Згідно із наведеним протоколом, станом 30.11.2020 заяви про перенесення тестування або будь-які інші відомості щодо причин неявки на вказане тестування від прокурорів, зокрема, позивача до Кадрової комісії з атестації регіональних прокуратур не надходили. За відсутності таких заяв (відомостей) можливо прийняти рішення про неуспішне проходження атестації.
30.11.2020 Кадровою комісією прийнято Рішення № 14 про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою.
На обґрунтування зазначеного Рішення Кадровою комісією зазначено: зафіксовано факт неявки 11.11.2020 прокурора, Посада для складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою явлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. У строк, передбачений «Порядком проходження прокурорами атестації» затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2020 №221 (далі - Наказ №221, Порядок №221), заяви про перенесення тестування від ОСОБА_1 до Кадрової не надходили. У зв`язку з цим, позивач не успішно пройшов атестацію.
23.12.2020 Обласною прокуратурою винесений Наказ №1312к про звільнення позивача з Посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII з 30.12.2020. Підставою для прийняття цього Наказу №1312к зазначено Рішення № 14.
Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено в Законі №1697-VII.
Відповідно до частини третьої статті 16 Закону №1697-VII прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених законом.
Загальні умови звільнення прокурора з посади, припинення його повноважень на посаді, наведені у статті 51 Закону №1697-VII.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 (далі - Закон №113-ІХ; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), запроваджено реформування системи органів прокуратури.
Згідно з пунктом 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті  51 Закону №1697-VII.
За приписами пункту 7 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ прокурори та слідчі органів прокуратури, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів і слідчих у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.
Пунктом 9 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ передбачено, що атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором.
Пунктом 10 Розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ визначено, що прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.
Атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур (пункт 11 Розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ).
Предметом атестації є оцінка: 1) професійної компетентності прокурора; 2) професійної етики та доброчесності прокурора (пункт 12 Розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ).
Атестація прокурорів включає такі етапи:
1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди;
2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.
Атестація може включати інші етапи, не проходження яких може бути підставою для ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації прокурором. Перелік таких етапів визначається у Порядку проходження прокурорами атестації, який затверджує Генеральний прокурор (пункт 13 Розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ).
Графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису (пункт 14 Розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ).
Для проведення співбесіди кадрові комісії вправі отримувати в усіх органах прокуратури, у Раді прокурорів України, секретаріаті Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, Національному антикорупційному бюро України, Державному бюро розслідувань, Національному агентстві з питань запобігання корупції, інших органах державної влади будь-яку необхідну для цілей атестації інформацію про прокурора, в тому числі інформацію про:
1) кількість дисциплінарних проваджень щодо прокурора у Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії прокурорів та їх результати;
2) кількість скарг, які надходили на дії прокурора до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та Ради прокурорів України, з коротким описом суті скарг;
3) дотримання прокурором правил професійної етики та доброчесності: а) відповідність витрат і майна прокурора та членів його сім`ї, а також близьких осіб задекларованим доходам, у тому числі копії відповідних декларацій, поданих прокурором відповідно до законодавства у сфері запобігання корупції; б) інші дані щодо відповідності прокурора вимогам законодавства у сфері запобігання корупції; в) дані щодо відповідності поведінки прокурора вимогам професійної етики; г) матеріали таємної перевірки доброчесності прокурора;
4) зайняття прокурором адміністративних посад в органах прокуратури з копіями відповідних рішень.
Фізичні та юридичні особи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування мають право подавати до відповідної кадрової комісії відомості, які можуть свідчити про невідповідність прокурора критеріям компетентності, професійної етики та доброчесності. Для цього графік проведення співбесід із зазначенням прізвища, імені та по батькові прокурора, його посади, заздалегідь оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора (пункт 15 Розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ).
За результатами складення прокурором іспиту, відповідна кадрова комісія ухвалює рішення щодо допуску прокурора до проведення співбесіди. Якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором (пункт 16 Розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України №113-ІХ).
Кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. Кадрові комісії за результатами атестації подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які не успішно пройшли атестацію. Повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів забороняється (пункт 17 Розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ).
На виконання вказаних положень Закону №113-ІХ Наказом №221 затверджений Порядок №221, зі змінами, внесеними наказами Генерального прокурора від 17.12.2019 №336, 04.02.2020 №65, 19.02.2020 № 102.
Відповідно до пункту 1 Розділу I «Загальні положення» Порядку №221, атестація прокурорів - це встановлена розділом II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (далі - Закон) та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.
Атестація прокурорів Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних, місцевих прокуратур та військових прокуратур проводиться відповідними кадровими комісіями (абзац 1 пункту 2 Розділу I «Загальні положення» Порядку №221).
Предметом атестації є оцінка: 1) професійної компетентності прокурора (у тому числі загальних здібностей та навичок); 2) професійної етики та доброчесності прокурора (пункт 5 Розділу I «Загальні положення» Порядку № 221).
Атестація включає такі етапи: 1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; 2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки; 3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання (пункт 6 Розділу I «Загальні положення» Порядку № 221).
Відповідно до пункту 1 Розділу II «Складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора» Порядку № 221, після завершення строку для подання заяви, вказаної у пункті 9 Розділу I цього Порядку, кадрова комісія формує графік складання іспитів. Графік із зазначенням прізвища, імені та по батькові прокурора, номера службового посвідчення, інформації про дату, час та місце проведення тестування оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня складання іспиту. Прокурор вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце складання іспиту з моменту оприлюднення відповідного графіка на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).
Так, відповідно до пункту 9 Розділу I «Загальні положення» Порядку № 221, атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації. Форми типових заяв прокурора встановлено у додатку 2 до цього Порядку.
Заява, вказана у пункті 9 розділу I цього Порядку, подається Генеральному прокурору прокурорами Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), прокурорами регіональних прокуратур, військових прокуратур регіонів (на правах регіональних), прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів та інших військових прокуратур (на правах місцевих) до 15 жовтня 2019 року (включно). Особа, яку за рішенням суду поновлено на посаді прокурора або слідчого прокуратури після 15 жовтня 2019 року, подає таку заяву Генеральному прокурору упродовж 5 днів після видання керівником органу прокуратури наказу про її поновлення на посаді. Заява підписується прокурором особисто (пункт 10 Розділу I «Загальні положення» Порядку № 221).
Як вказано вище, позивач 10.10.2019 подав заяву про згоду на проходження атестації у встановлений строк і за визначеною Порядком №221 формою, у зв`язку з чим його допущено до проходження атестації прокурорів.
Зауважень щодо форми заяви до кадрового підрозділу від ОСОБА_1 не надходило. Доказів зворотного позивачем не надано і судом не здобуто.
Згідно додатку 2 до Порядку №221 заява про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію має наступний зміст: «На підставі пункту 10 розділу II «;Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (далі - Закон) прошу перевести мене на посаду прокурора в обласній прокуратурі і для цього допустити до проходження атестації.
Отже, подавши вказану заяву, позивачем надано персональну згоду на те, що у разі прийняття Кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації, його буде звільнено на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII.
Доводи позивача щодо невідповідності вимогам чинного законодавства форми та змісту заяви про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію є неприйнятними з огляду на те, що форма та зміст заяви встановлені додатком 2 до Порядку № 221.
Подаючи заяву від 10.10.2019 позивач підтвердив своє бажання пройти атестацію, вказав на ознайомлення та погодження з усіма умовами та процедурами проведення атестації, що визначені Порядком №221, зокрема, і щодо того, що у разі неуспішного проходження будь-якого з етапів атестації, передбаченого Порядком № 221, а також за умови настання однієї із підстав, передбачених пунктом 19 Розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ, його буде звільнено з посади прокурора, тобто позивач цілком і повністю був ознайомлений з умовами та процедурами проведення атестації та погодився на їх застосування.
В протилежному випадку, позивач мав право відмовитись від проведення такої атестації та не подавати відповідної заяви чи окремо оскаржувати відповідний Порядок проходження прокурорами атестації, чого останнім зроблено не було.
У відповідності до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 221 після завершення строку для подання заяви, вказаної у пункті 9 розділу I цього Порядку, кадрова комісія формує графік складання іспитів. Графік із зазначенням прізвища, імені та по батькові прокурора, номера службового посвідчення, інформації про дату, час та місце проведення тестування оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня складання іспиту. Прокурор вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце складання іспиту з моменту оприлюднення відповідного графіка на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).
Як встановлено судом та не заперечується учасниками справи, у період із 02 по 05.03. 2020 кадровими комісіями з атестації прокурорів регіональних прокуратур проведено два етапи атестації (тестування) прокурорів регіональних прокуратур та військових прокуратур регіонів у виді іспитів у формі анонімного тестування. Разом з тим, упродовж вказаного періоду ОСОБА_1 на жоден із етапів не з`явився.
В подальшому кадровими комісіями визначено додатковий період 09-15.06.2020 для проведення атестації прокурорів, які з поважних причин не з`явилися для її проходження у березні 2020 року (розміщений у вільному доступні на сайті Офісу 03.06.2020), і позивача включено у списки для проходження тестування 11.06.2020, на яке він також не прибув.
Далі, Кадровою комісією визначено наступну дату проходження тестування прокурорами регіональних прокуратур, які з поважних причин не брали участь в атестації, та визначено дату складання іспиту ОСОБА_1 11.11.2020, (інформацію розміщено у вільному доступні на сайті Офісу 03.11.2020).
11.11.2020 позивач для проходження іспиту не з`явився та у встановленому порядку до Кадрової комісії із заявою про його перенесення з викладом відповідних причин, не звертався.
Посилання позивача-апелянта на те, що він не знав про проведення 11.11.2020 тестування, судом до уваги не приймається, позаяк така інформація була розміщена у вільному доступні на сайті Офісу 03.11.2020. А пунктом 1 розділу І Порядку № 221 визначено, що прокурор вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце складання іспиту з моменту оприлюднення відповідного графіка на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу).
Також є неприйнятними доводи скаржника про те, що заяву про перенесення тестування може бути подано згідно Порядку № 221 лише за 3 дні до проведення атестації, в той час як він перебував у черговій відпустці у даний період, а з 06.11.2020 перебував на лікарняному, зважаючи на те, що перебування у відпустці не перешкоджало позивачу подати таку заяву до Кадрової комісії. Доказів зворотного суду позивачем не надано.
Крім цього, іспит проводився 11.11.2020? а листок непрацездатності серії АКА № 539284 виданий 06.11.2020. Тому, навіть перебуваючи на лікарняному (режим амбулаторного лікування), позивач мав можливість подати заяву про перенесення тестування 11.11.2020.
Оскільки позивач 11.11.2020 на іспит не прибув, із заявою до Кадрової комісії про його перенесення не звертався, то цей факт зафіксовано у протоколах засідання шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 11.11.2020 № 3 та від 30.11.2020 № 6.
30.11.2020 Кадровою комісією прийняте оскаржуване Рішення № 14 про неуспішне проходження позивачем атестації з підстав неявки прокурора для проходження іспиту та відсутності заяви про його перенесення.
Вказане обґрунтування підстав для прийняття Рішення №14 є вичерпним та додаткового тлумачення не потребує.
Твердження позивача щодо протиправності наказу про звільнення та відсутності підстав для застосування пункту 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII у зв`язку з відсутністю юридичного факту ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, та звільнення його у період тимчасової непрацездатності, є помилковими з огляду на таке.
Пунктом 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ установлено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII за умови настання однієї із наступних підстав:
1) неподання прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури у встановлений строк заяви до Генерального прокурора про переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури та про намір у зв`язку із цим пройти атестацію;
2) рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури;
3) в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах відсутні вакантні посади, на які може бути здійснено переведення прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури, який успішно пройшов атестацію;
4) ненадання прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури, у разі успішного проходження ним атестації, згоди протягом трьох робочих днів на переведення на запропоновану йому посаду в Офісі Генерального прокурора, обласній прокуратурі, окружній прокуратурі.
Перебування прокурора на лікарняному через тимчасову непрацездатність, у відпустці чи у відрядженні до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі, не є перешкодою для його звільнення з посади прокурора відповідно до цього пункту.
Указані в цьому пункті прокурори можуть бути звільнені з посади прокурора також і на інших підставах, передбачених Законом №1697-VII.
Отже, відповідно до підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ юридичним фактом, що зумовлює звільнення на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII, є рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором регіональної прокуратури, що й мало місце в даному випадку пункт 5 Розділу IІ Порядку № 221.
При цьому, перебування прокурора на лікарняному через тимчасову непрацездатність, у відпустці чи у відрядженні до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі, не є перешкодою для його звільнення з посади прокурора відповідно до цього пункту.
Суд підкреслює, що Закон №113-ІХ є чинним, його положення неконституційними не визнані, а відтак він підлягає застосуванню.
З огляду на наведене, беручи до уваги, що приписами спеціального закону, а саме підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ  встановлено, що рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором регіональної прокуратури, є підставою для звільнення прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскаржуваний Наказ №1312к є правомірним та таким, що винесений відповідно до приписів чинного законодавства, з дотриманням встановленої процедури та з урахуванням всіх обставин.
Враховуючи висновок суду про правомірність Рішення №14 та Наказу №1312к, суд також вважає відсутніми підстави для задоволення вимог позивача про поновлення його на Посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Доводи, наведені в апеляційній скарзі не спростовують правильності застосування судом норм матеріального права до встановлених ним на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів та обставин справи.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. С. Затолочний  	
Повне судове рішення складено 2 червня 2022 року.