П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 травня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/4182/21	
Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М.Г.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
В березні 2021 року ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової академії (м. Одеса), в якому просив:
- визнати бездіяльність Військової академії (м. Одеса) щодо не виплати індексації грошового забезпечення з грудня 2017 року по лютий 2018 року та не нарахування та не виплати йому різниці між сумою індексації належної до виплати і лютому 2018 року і розміром підвищення грошового забезпечення, яке відбулось в березні 2018 року (фіксовану суму індексації) за період з 01.03.2018 року по 08.01.2019 року протиправною;
- визнати дії Військової академії (м. Одеса) щодо встановлення з грудня 2017 року по лютий 2018 року місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць) – січень 2016 року протиправним;
- зобов`язати Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2017 року по лютий 2018 року включно, застосувавши при нарахуванні та виплаті індексації місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць) – січень 2008 року;
- зобов`язати Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити різницю між сумою індексації належної до виплати в лютому 2018 року і розміром підвищення грошового забезпечення, яке відбулось в березні 2018 року (фіксовану суму індексації) за період з 01.03.2018 року по 08.01.2019 року у відповідності до вимог абзацу 4 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що, в період проходження служби грошове забезпечення нараховувалось та виплачувалось не в повному обсязі, оскільки не в повному розмірі нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення, яка є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці та проведення індексації у зв`язку із зростанням споживчих цін, яка є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців незалежно від форм власності та виду юридичної особи
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової академії (м. Одеса) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з грудня 2017 року по лютий 2018 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Зобов`язано Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2017 року по лютий 2018 року, із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що предметом спору по даній справі є протиправна бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 різниці між сумою індексації, виплаченої за лютий 2018 року і розміром підвищення грошового забезпечення, яке відбулось в березні 2018 року (щомісячна фіксована сума індексації) за період з 01.03.2018 року по 08.01.2019 року у відповідності до приписів абзацу 4,6 пункту 5 Порядку №1078. Проте, суд першої інстанції розглянувши справу по суті, надав оцінку діям відповідача щодо встановлення базового місяця при виплаті індексації за період з 01.03.2018 року по 08.01.2019 року та правомірності застосування п.1-1 Порядку №1078. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 в період з листопада 2017 року по січень 2019 року проходив військову службу у Військовій академії (м. Одеса).
Наказом начальника Генерального штабу – Головнокомандувача Збройних Сил України від 26.12.2018 року №692 позивач був звільнений з військової служби та наказом начальника Військової академії від 08.01.2019 року №4 виключений зі списків особового складу академії та всіх видів забезпечення.
Листом від 02.12.2020 року №6/21/819 відповідач на звернення позивача від 03.11.2020 року щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення повідомив про відсутність підстав та фінансового ресурсу для виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення.
Відповідно до виданої Військовою академією (м. Одеса) довідки від 01.12.2020 року №6/67/266 щодо виплати індексації його грошового забезпечення за період проходження військової служби у Військовій академії (м. Одеса) з 19.12.2017 року по 08.01.2019 року остання була нарахована позивачу у грудні 2018 року у сумі 71,08 грн., у січні 2019 року – 89,42 грн..
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо зупинення виплати йому індексації за період з грудня 2017 року по лютий 2018 року, та невірним визначенням відповідачем базового місяця при обрахунку індексації грошового забезпечення позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що збільшення грошового забезпечення не за рахунок зростання тарифної ставки (окладу), а завдяки додатковим видам грошового забезпечення, не дає підстав вважати відповідний місяць базовим для подальшої індексації, тобто базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення позивача в даному випадку за спірний період є січень 2008 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294.
Відмовляючи в іншій частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки індекс інфляції у жовтні 2018 року перевищив поріг 103%, отже у позивача виникло право на індексацію заробітної плати. При цьому, оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді 2018 року, то індексацію необхідно проводити з грудня 2018 року. В свою чергу, з наданої відповідачем довідки вбачається, що за грудень 2018 року та січень 2019 року позивачу нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення.
Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт не згоден з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо не нарахування та не виплати різниці між сумою індексації, визначеної за лютий 2018 року і розміром підвищення грошового забезпечення, яке відбулось в березні 2018 року (щомісячна фіксована сума індексації) за період з 01.03.2018 року по 08.01.2019 року у відповідності до приписів абз.4, 6 п.5 Порядку №1078, тому колегія суддів, виходячи із визначених у ч.1 ст.308 КАС України меж перегляду судом апеляційної інстанції, переглядає дану справу в межах доводів апеляційної скарги.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 року (надалі - Закон №1282-ХІІ).
Положеннями статті 1 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно зі статтею 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (надалі - Порядок №1078).
Згідно з пунктом 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
У пункті 4 Порядку №1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
Як зазначено вище та вбачається з матеріалів справи, відповідно до виданої Військовою академією (м. Одеса) довідки від 01.12.2020 року №6/67/266 щодо виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби у Військовій академії (м. Одеса) з 19.12.2017 року по 08.01.2019 року остання була нарахована позивачу у грудні 2018 року у сумі 71,08 грн., у січні 2019 року – 89,42 грн.. Разом 160,50 грн. (а.с.32).
Відповідно до абзацу першого пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
30.08.2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». 
Пунктом четвертим цієї постанови установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Таким чином, постановою Кабінету Міністрів України №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців.
Зазначена постанова набрала чинності з 01.03.2018 року.
Згідно із абз.2 п.5 Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Водночас, відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня 2018 року по вересень 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%.
Разом з тим, у контексті спірних правовідносин необхідно звернути увагу на те, що питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації (фіксованої суми індексації) до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абзацами третім, четвертим, шостим пункту 5 Порядку №1078.
Так, відповідно до абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку №1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Отже, для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові: розмір підвищення грошового доходу особи та суму індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу і встановлювати, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу особи суму індексації, що склалася у місяці його підвищення.
Так, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, то індексація не нараховується; якщо ж розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. При цьому, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) до визначеної суми індексації (фіксованої суми індексації) додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 Порядку №1078. 
Водночас, судова колегія зазначає, що відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку №1078 обов`язок визначення розміру підвищення грошового доходу працівника та суми індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу, а також встановлення факту перевищення розміру підвищення грошового доходу працівника над сумою індексації, що склалася у місяці його підвищення з метою вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) покладається безпосередньо на роботодавця.
Саме в процесі виконання рішення суду в порядку установленому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком від 17.07.2003 року №1078 буде визначено базовий місяць для проведення індексації грошового забезпечення.
При цьому, на момент розгляду даної справи відповідачем не здійснено нарахування та виплату суми індексації грошового забезпечення позивачу за період з грудня 2017 року по лютий 2018 року, в тому числі і установлення базового місяця – січень 2008 року.
У випадку, передбаченому п.5 Порядку №1078, слідує, що якщо розмір підвищення окладу військовослужбовця (різниця між окладами до та після підвищення) є більшим, ніж розмір індексації в місяці підвищення (яка мала би бути нарахованою, якщо б не було підвищення окладу), то індексація в цьому випадку дорівнює 0.
Однак, якщо розмір підвищення окладу військовослужбовця є меншим, ніж розмір індексації в місяці підвищення, то індексація в цьому випадку розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення окладу.
Отже, для вирішення заявлених позовних вимог позивача має значення розмір індексації грошових доходів, який обчислюється з урахуванням базового місяця та міг би бути виплачений останній у березні 2018 року.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Виходячи зі змісту вказаних положень адміністративного процесуального законодавства, захисту в адміністративному суді підлягають лише порушені права чи інтереси особи, яка звернулась із адміністративним позовом.
Відтак, приймаючи до уваги те, що розрахунок індексації за період грудня 2017 року по лютий 2018 року з визначенням базового місяця відповідачем ще не було проведено, відповідно право щодо нарахування і виплати щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 08.01.2019 року відповідно до абз.4, 6 п.5 Порядку №1078 у розумінні положень ст.2 КАС України не є порушеним.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшли висновку, що вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення із застосуванням фіксованого розміру індексації фактично пов`язані з імовірним порушенням з боку відповідача, а отже, є передчасними.
Підсумовуючи все вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору не з`ясував усіх обставин, що мають значення для справи та не дав їм відповідної правової оцінки, але ж прийняв вірне по суті рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, що відповідно до ч.4 ст.317 КАС України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції в частині підстав для відмови у позові.
Оскільки наведені в апеляційній скарзі висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, то підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року - змінити в частині підстав для відмови у задоволенні частини позовних вимог.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Вербицька Н. В.