КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

апеляційне провадження №22-ц/824/4994/2022
справа №753/20405/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня  2022 року                                                                                   м.Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача Поліщук Н.В.
суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.
 
розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 грудня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Лужецької О.Р.,
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення та збільшення розміру аліментів,- 
 
встановив:
 
У жовтні 2021 ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1  про зміну способу стягнення та збільшення розміру аліментів.
 
Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 20.03.2014  шлюб між сторонами розірвано. Цим же рішенням з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
 
Позивач вказує, що кожного місяця витрачає 10 000 гривень, проте на аліменти, які позивачка отримує від відповідача у розмірі 1300 гривень, неможливо забезпечити належний рівень життя, необхідний для належного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
 
Крім того, вказує про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 сина ОСОБА_5 , у зв`язку із чим їй надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
 
Мотивуючи наведеним, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 20.03.2014, та стягувати аліменти у твердій грошовій сумі 5000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття.
 
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 09 грудня 2021 позовні вимоги задоволено частково. Вирішено змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Дарницького районного суду м.Києва №753/2832/14-ц від 20 березня 2014 та призначити їх в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, які підлягають індексації відповідно до вимог закону, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати набрання рішенням законної сили.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 гривень.
 
В задоволенні інших вимог - відмовлено. 
 
Не погоджуючись з ухваленим рішенням, відповідачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу. 
 
Вказує, що оскаржуване рішення винесене з порушенням вимог процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
 
Вказує, що в рішенні суду не наведено жодної передбаченої статтею 192 СК України підстави для задоволення позовних вимог.
 
Зазначає, що позивач у 2019  зверталася до Дарницького районного суду м. Києва з аналогічним позовом і з тих самих підстав. Постановою Київського апеляційного суду від 01.09.2020  заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16.01.2020 скасовано та у задоволенні позову відмовлено.
 
Вказує, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів добровільно та своєчасно сплачує аліменти - до 2017 року у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а з 2017 року і по сьогоднішній день у розмірі 50% від прожиткового мінімуму, при цьому у поточному році майже щомісячно у розмірі 2 000,00 гривень. Вказує, що аліменти перераховує на рахунок позивачки.
 
Зазначає, що надає додаткові кошти на навчання англійської мови їх доньки та на різні свята. 
 
Стверджує, що за першою вимогою позивачки за власні кошти надавав нотаріально посвідчений дозвіл на виїзд дитини за кордон для її оздоровлення.
 
Вказує, що з 2014 по сьогоднішній день позивач жодного разу не давала можливості поспілкуватися з донькою. 
 
Вказує, що повторно одружився і має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також у відповідача є непрацездатна мати ОСОБА_7 , інвалід ІІ групи, учасник ліквідації аварії на ЧАЕС, яка постійно хворіє та потребує відповідного догляду.
 
Стверджує, що чітко дотримується рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.03.2014 , та додає, що у разі залишення оскаржуваного рішення без змін у нього не залишиться коштів на утримання своєї родини.
 
Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09.12.2021 у справі №753/20405/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
 
16 квітня 2022 від позивача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вказує, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, відтак фактично не має можливості заробити в достатньому обсязі кошти та забезпечити належний рівень життя доньці.
 
Зазначає, що коштів, які перераховує відповідач, не достатньо для утримання дитини. Крім того, відповідач не цікавиться дитиною, не спілкується з нею та не займається вихованням.
 
Вказує на відсутність доказів по утриманню виключно відповідачем сина ОСОБА_6 та допомогу матері, а також доказів щодо розміру оплачуваних комунальних послуг.
 
Окрім того, звертає увагу на постанови Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі №344/10971/16-ц ( провадження №61-46794св18); від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 ( провадження №61-9460св20); від 28 травня 2021 року у справі  №715/2073/20 ( провадження №61-1031св21).
 
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
 
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Окрім того, суд вказав на факт знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей, постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності , стан здоров`я дитини, при цьому потреби на дитину зросли, відтак збільшились видатки на проживання, що виключає можливість забезпечувати належне та повноцінне утримання дитини з розміру аліментів, визначеному у рішенні суду від 13 грудня 2017 року.
 
Відповідно до частини 1 статті  367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Установлено, що сторони  перебували у шлюбі з 05.09.2009 по 20.03.2014. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 20 березня 2014 шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача аліменти на утримання їх спільної доньки у розмірі ј частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
 
З даних свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 , виданого Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києва, убачається, що між ОСОБА_9 та позивачкою у справі 06 серпня 2019 року укладено шлюб (а.с.12).
 
Згідно даних свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 02 березня 2021, виданого Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у місті Києві, батьками дитини є ОСОБА_9 та ОСОБА_2   (а.с.13).
 
З даних наказу №999к Київської міської прокуратури убачається, що ОСОБА_2 надано відпустку для догляду за дитиною з 27.04.2021 по 22.04.2024 включно (а.с.20).
 
Згідно даних свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 від 23 грудня 2014 року відповідач ОСОБА_1 та ОСОБА_10 уклали шлюб 23 грудня 2014 року (а.с.50).
 
Згідно даних свідоцтва про народження НОМЕР_4 ОСОБА_6 , батьком якого є відповідач, народився ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.51).
 
З даних довідки про доходи ОСОБА_1 убачається, що він працює на посаді майстра в ТОВ «Кам`янський машинобудівний завод» з 15.12.2009. Дохід за період з 01.01.2021 по 30.09.2021 склав 83 602,65 гривні (а.с.84).
 
З даних пенсійного посвідчення ОСОБА_7 , яка є матір`ю відповідача,  убачається, що вона є інвалідом 2 групи, при цьому, даними виписки з історії хвороби підтверджено наявність ряду захворювань.
 
Окрім того, установлено, що постановою Київського апеляційного суду від 1 вересня 2020 року скасовано заочне рішення Дарницького районного суду м.Києва від 16 січня 2020 року та у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення та збільшення розміру аліментів відмовлено.
Згідно частин 1-3 статті 181 СК України унормовано, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
 
Таким чином, вибір способу стягнення аліментів (у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі) належить тому, разом з ким проживає дитина.
 
Згідно частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
 
Згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). 
 
При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі") (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).
 
Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
 
 За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
 
Отже одержувач аліментів у цій справі скористався своїм правом щодо визначення способу стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі.
 
З матеріалів справи убачається, що платник аліментів працевлаштований, має постійне місце роботи та регулярний дохід, розмір якого повинен бути врахований поряд з іншими чинниками при визначенні розміру аліментів.
 
Установлено також, що у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_7 народився син ОСОБА_6 , а також у позивачки ІНФОРМАЦІЯ_6 народився син ОСОБА_5 .
 
Судом не установлено факту значного покращення матеріального становища відповідача. При цьому, сам по собі факт народження у позивачки дитини в іншому шлюбі та перебування у відпустці по догляду за дитиною за відсутності інших доказів не дає підстав для висновку про погіршення матеріального становища одержувача аліментів.
 
Поряд з цим, матеріали справи також не містять доказів щодо періодичності та розміру матеріальної допомоги відповідача своїй матері.
 
Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визначення способу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, проте уважає, що за обставин цієї справи достатнім і розумним є визначення розміру аліментів у сумі 2500 грн., у зв`язку із чим рішення суду підлягає зміні, а визначений розмір аліментів зменшенню до вказаної суми.
 
Зазначене не суперечить висновкам, наведеним в постановах Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі №344/10971/16-ц ( провадження №61-46794св18); від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 ( провадження №61-9460св20); від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20 (провадження №61-1031св21), на які посилається позивач, ураховуючи, що розмір аліментів визначається з урахуванням конкретних обставин окремої справи.
 
З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зміну рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 грудня 2021 року шляхом зменшення визначеного розміру аліментів з 3000 гривень до 2500 гривень. 
 
Керуючись ст.ст.374, 376 , 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд -  
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 грудня 2021 року - змінити, зменшивши визначений розмір аліментів з 3000 гривень до 2500 гривень.
 
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         А.М. Андрієнко

                                                                                              В.В. Соколова