ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/21088/20                                               Головуючий у І інстанції - Катющенко В.П
                                                                                         Суддя-доповідач - Губська Л.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  19 липня 2022 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          Головуючого судді:                                                            Губської Л.В., 
          суддів:                                                                                Епель О.В., Карпушової О.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2021 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Пак Преміум» до Головного управління ДПС у м.Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Пак Преміум» звернулось до суду з даним позовом, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 39790 від 03.03.2020, № 51643 від 10.04.2020 та № 72878 від 16.06.2020;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні, виписані Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Пак Преміум», датою їх, а саме: № 9 від 18.02.2020, № 10 від 18.02.2020, № 11 від 19.02.2020, № 12 від 19.02.2020, № 13 від 21.02.2020, № 14 від 23.02.2020, № 15 від 24.02.2020, № 16 від 24.02.2020, № 17 від 25.02.2020, № 18 від 25.02.2020, № 19 від 25.02.2020, № 20 від 25.02.2020, № 21 від 25.02.2020, № 22 від 27.02.2020, № 24 від 28.02.2020, № 1 від 03.03.2020, № 2 від 04.03.2020, № 3 від 05.03.2020, № 4 від 05.03.2020, № 5 від 05.03.2020, № 6 від 06.03.2020, № 7 від 12.03.2020, № 8 від 31.03.2020, № 9 від 31.03.2020, № 1 від 08.04.2020, № 2 від 07.04.2020, № 3 від 23.04.2020, № 4 від 24.04.2020, № 1 від 07.05.2020, № 2 від 13.05.2020, № 3 від 14.05.2020, № 4 від 22.05.2020, № 5 від 28.05.2020, № 6 від 17.05.2020, № 7 від 20.05.2020, № 1 від 04.06.2020, № 2 від 15.06.2020, № 3 від 03.06.2020, № 4 від 12.06.2020, № 5 від 16.06.2020, № 6 від 24.06.2020, № 7 від 25.06.2020, № 8 від 30.06.2020, № 1 від 01.07.2020, № 2 від 02.07.2020, № 3 від 04.07.2020, № 4 від 07.07.2020, № 5 від 09.07.2020, № 6 від 09.07.2020, № 7 від 11.07.2020, № 8 від 13.07.2020, № 9 від 15.07.2020, № 10 від 16.07.2020, № 11 від 18.07.2020, № 12 від 20.07.2020, № 13 від 21.07.2020, № 14 від 21.07.2020, № 15 від 23.07.2020, № 16 від 25.07.2020, № 17 від 25.07.2020, № 18 від 30.07.2020, № 19 від 29.07.2020.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправними та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві від 03.03.2020 № 39790, від 10.04.2020 № 54643 та від 16.06.2020 № 72878 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку. В іншій частині у задоволенні позовних вимог - відмовлено.
При цьому суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи наявність у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальність проведення господарської операції між позивачем та його контрагентом, та приймаючи до уваги те, що такі документи були надані відповідачу, останній не мав правових підстав для прийняття спірних рішень.
Не погоджуючись з судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог, Головне управління ДПС у м.Києві подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати в цій частині та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Свої доводи обґрунтовує тим, що внесення контролюючим органом до електронної бази даних інформації, незалежно від джерел її отримання, є службовою діяльністю працівників податкового органу та спрямована на виконання своїх обов`язків в порядку, передбаченому Податковим кодексом України. Також відповідач посилається на постанову Верховного Суду від 03.03.2020 у справі № 240/3665/19, в якій суд дійшов висновку, що дії контролюючого органу щодо внесення до Інтегрованої системи результатів засідання Комісії (за результатами, якої не приймалось рішення про відмову у реєстрації податкової накладної) рівно як і протокол Комісії не породжують правових наслідків для платників податків та не порушують їхні права, оскільки розміщена в цій системі інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовуються для виконання покладених на контролюючі органи, функцій та завдань) з метою здійснення відповідних прав та обов`язків.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що ТОВ «Стар Пак  Преміум» 06.11.2019 було зареєстровано в якості юридичної особи, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Основним видом діяльності ТОВ «Стар Пак Преміум» є друкування іншої продукції (КВЕД 18.12), додатковими: виготовлення друкарських форм і надання інших поліграфічних послуг (КВЕД 18.13), брошурувально-палітурна діяльність і надання пов`язаних із нею послуг (КВЕД 18.14), надання інших допоміжних послуг (КВЕД 82.99), вантажний автомобільний транспорт (КВЕД 49.41), складське господарство (КВЕД 52.10), консультування з питань комерційної діяльності й керування (КВЕД 70.22), інша професійна, наукова та технічна діяльність (КВЕД 74.90), діяльність у сфері права (КВЕД 69.10), дослідження кон`юктури ринку та виявлення громадської думки (КВЕД 73.20), посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації (73.12), рекламні агентства (КВЕД 73.11), роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (КВЕД 45.32), оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (КВЕД 45.31).
Рішеннями про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 39790 від 03.03.2020,  № 51643 від 10.04.2020 та від 05.06.2020 № 1 встановлено відповідність ТОВ «Стар Пак Преміум» п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Підставою для прийняття вказаних рішень контролюючий орган зазначив, що використовуючи бази даних ДПС України, надані пояснення і документи, проведено аналіз діяльності ТОВ «Стар Пак Преміум», в процесі якого встановлено, що суб`єкт господарювання придбаває картон та папір, послуги по порізці, реалізує пакети та упаковку. При цьому підприємство сформувало податковий кредит від придбання акумуляторів (код УКТЗЕД 8507102090) в кількості 419 шт, шин (код УКТЗЕД 4011) в кількості 730 шт, які в подальшому не реалізовано. На підприємстві обліковується 5 найманих працівників, не встановлено послуг транспортування придбаної/реалізованої продукції, не встановлено придбання супутніх послуг.
На підставі указаних рішень контролюючим органом було зупинено реєстрацію податкових накладних № 9 від 18.02.2020, № 10 від 18.02.2020, № 11 від 19.02.2020, № 12 від 19.02.2020, № 13 від 21.02.2020, № 14 від 23.02.2020, № 15 від 24.02.2020, № 16 від 24.02.2020, № 17 від 25.02.2020, № 18 від 25.02.2020, № 19 від 25.02.2020, № 20 від 25.02.2020, № 21 від 25.02.2020, № 22 від 27.02.2020, № 24 від 28.02.2020, № 1 від 03.03.2020, № 2 від 04.03.2020, № 3 від 05.03.2020, № 4 від 05.03.2020, № 5 від 05.03.2020, № 6 від 06.03.2020, № 7 від 12.03.2020, № 8 від 31.03.2020, № 9 від 31.03.2020, № 1 від 08.04.2020, № 2 від 07.04.2020, № 3 від 23.04.2020, № 4 від 24.04.2020, № 1 від 07.05.2020, № 2 від 13.05.2020, № 3 від 14.05.2020, № 4 від 22.05.2020, № 5 від 28.05.2020, № 6 від 17.05.2020, № 7 від 20.05.2020, № 1 від 04.06.2020, № 2 від 15.06.2020, № 3 від 03.06.2020, № 4 від 12.06.2020, № 5 від 16.06.2020, № 6 від 24.06.2020, № 7 від 25.06.2020, № 8 від 30.06.2020, № 1 від 01.07.2020, № 2 від 02.07.2020, № 3 від 04.07.2020, № 4 від 07.07.2020, № 5 від 09.07.2020, № 6 від 09.07.2020, № 7 від 11.07.2020, № 8 від 13.07.2020, № 9 від 15.07.2020, № 10 від 16.07.2020, № 11 від 18.07.2020, № 12 від 20.07.2020, № 13 від 21.07.2020, № 14 від 21.07.2020, № 15 від 23.07.2020, № 16 від 25.07.2020, № 17 від 25.07.2020, № 18 від 30.07.2020, № 19 від 29.07.2020.
Не погоджуючись із таким рішенням контролюючого органу та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень повною мірою не довів суду, що діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.
Так, відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246  (далі - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п. 192.1 ст. 192 та п. 201.10 ст. 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п. 201.1 ст. 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до п.п. 2001.3 і 2001.9 ст. 2001 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Дане положення кореспондує п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165).
За змістом п. 3 Порядку № 1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації):
1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування;
2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;
3) одночасно виконуються такі умови:
загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну/розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень;
значення показника D, розрахованого згідно з цим підпунктом, становить більше 0,05. Показник D розраховується за такою формулою: D = S/T, де S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів, контроль за справлянням яких покладено на ДПС, платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0,20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування;
значення показника P є меншим, ніж значення, розраховане за такою формулою: P = Pм х 1,4, де P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування; Pм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування.
Значення показників D та P відображаються в електронному кабінеті платнику податку;
4) у податковій накладній/розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом.
Відповідно до п. 4 Порядку № 1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у п. 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
З аналізу наведених норм вбачається, що відповідність податкової накладної хоча б одній з ознак безумовної реєстрації є підставою для реєстрації такої накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Поряд з цим, п. 5 Порядку № 1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Встановленими нормами закріплено чіткий алгоритм дій контролюючого органу у разі невідповідності податкової накладної жодній з ознак безумовної реєстрації, а саме:
перевірка платника податку щодо відповідності критеріям ризиковості, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку;
перевірка відповідності податкової накладної щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.
Згідно з п. 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).
Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.
Зі змісту оскаржуваних рішень вбачається, що податковим органом встановлено відповідність ТОВ «Стар Пак Преміум» п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, у зв`язку з тим, що у контролюючого органу наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення відповідача від 03.03.2020 № 39790, від 10.04.2020 № 51643, від 16.06.2020 № 72878 взагалі не містить викладу обставин щодо наявної податкової інформації.
При цьому, як правильно зауважено судом першої інстанції, незрозумілими є висновки контролюючого органу про формування позивачем податкового кредиту за наслідками господарських операцій з придбання акумуляторів та шин.
Так, згідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Пунктом 198.3 статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг (п. 198.1 ст. 198 ПК України).
Пунктом 198.2 статті 198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).
Матеріалами справи підтверджується факт придбання позивачем у ТОВ «АКУМ БАЗА» акумуляторів в кількості 419 шт та автошин в кількості 730 шт.
Передача придбаного товару на матеріальне зберігання ТОВ «АКУМ БАЗА» підтверджується копіями актів приймання - передачі товару на відповідальне зберігання.
Також, підтверджено факт транспортування придбаних акумуляторів та шин до місця зберігання останніх, а саме актами надання послуг (автотранспортних) та товарно-транспортними накладними.
Отже, встановлені обставини підтверджують фактичне здійснення господарських операцій з придбання акумуляторів в кількості 419 шт та автошин в кількості 730 шт.
Як свідчать матеріали справи, позивачем на виконання вимог п. 6 Порядку № 1165 було надано контролюючому органу документи, що підтверджують придбання останнім товарів у ТОВ «АКУМ БАЗА».
При цьому, як правильно зауважено судом першої інстанції, у спірних рішеннях не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для такого висновку, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції.
Також контролюючим органом не надано до суду податкової інформації, яка була підставою для прийняття оскаржуваних рішень відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості.
Колегія суддів зазначає про неможливість застосування до спірних правовідносин висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 03.03.2020 у справі №240/3665/19 та від 20.11.2019 у справі №480/4006/18, на які посилається апелянт, оскільки зазначені висновки Верховного Суду зроблені у правовідносинах, що регулювалися Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, який станом на час прийняття оскаржуваного рішення у цій справі втратив чинність.
Суд апеляційної інстанції не переглядає рішення в частині відмовлених позовних вимог, оскільки в цій частині воно не оскаржується.
Таким чином, рішення суду першої інстанції, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                                Л.В. Губська

Судді:                                                                                                    О.В. Епель

                                                                                                              О.В. Карпушова