ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/1212/21  Номер провадження 22-ц/814/707/22	Головуючий у 1-й інстанції Вергун  Н.В.  Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого судді Прядкіної О.В., 
суддів: суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І., 
секретаря: Ркович Д.Г.,
за участі: представника відповідача - адвоката Здебської О.П.,
розглянувши в м. Полтаві цивільну справу за  позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Шишацького обласного наукового ліцею-інтернату ІІ-ІІІ ступенів Полтавської обласної ради", правонаступником якого є Шишацький ліцей Полтавської обласної ради, про визнання незаконним та скасування наказу щодо відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
за апеляційною скаргою Комунального закладу "Шишацького обласного наукового ліцею-інтернату ІІ-ІІІ ступенів Полтавської обласної ради", правонаступником якого є Шишацький ліцей Полтавської обласної ради
на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 28 грудня 2021 року, прийнятого під головуванням судді Вергун Н.В., в сел.Шишаки (дата складання повного тексту не зазначена),-
В С Т А Н О В И В :
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду з даним позовом. Просила визнати незаконним та скасувати наказ №63-к від 11.11.2021 року КЗ «Шишацький обласний науковий ліцей-інтернат ІІ-ІІІ ступенів Полтавської обласної ради», яким її було відсторонено від роботи без збереження заробітної плати на час відсутності щеплення проти Covid-19, вважаючи таке відсторонення таким, що порушує її права на працю. Просила стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 4601,41 грн. та судові витрати.
Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 28 грудня 2021 року, позов ОСОБА_1 до Комунального закладу "Шишацького обласного наукового ліцею-інтернату ІІ-ІІІ ступенів Полтавської обласної ради" про визнання незаконним та скасування наказу щодо відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено в повному обсязі.
Визнано протиправним та скасовано наказ Комунального закладу "Шишацького обласного наукового ліцею-інтернату ІІ-ІІІ ступенів Полтавської обласної ради" №63-к від 11.11.2021 року «Про відсторонення від роботи ОСОБА_2 ».
Стягнуто із Комунального закладу "Шишацького обласного наукового ліцею-інтернату ІІ-ІІІ ступенів Полтавської обласної ради" на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 15 226,88 грн. та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1816 грн.
Рішення обґрунтоване доведеністю позовних вимог.
Рішення оскаржив КЗ «Шишацький обласний науковий ліцей-інтернат ІІ-ІІІ ступенів Полтавської обласної ради», в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Вважає, що керівник навчального закладу, на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки усіх учасників освітнього процесу, з урахуванням вимог статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», правомірно прийняв рішення про тимчасове відсторонення позивача від роботи.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає рішення районного суду вірним та просить залишити його без змін.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:
Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 з 01.09.2003 року працює у КЗ «Шишацький обласний науковий ліцей-інтернат ІІ-ІІІ ступенів Полтавської обласної ради», зокрема з 01.09.2021 року вчителем.
10.11.2021 року ОСОБА_1 було вручено повідомлення про те, що з 08.11.2021 року щеплення від Covid-19 є обов`язкове для працівників закладу освіти, з посиланням на наказ Міністерства охорони здоров`я «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» та пункту 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236. 
Попереджено позивача, що у випадку ненадання документів, які підтверджують наявність профілактичного щеплення від Covid-19 або довідки про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень до 11.11.2021 року то її буде відсторонено від роботи без збереження заробітної плати.
11.11.2021 року позивач надала заперечення на повідомлення, в якому вказала, що вакцина від Covid-19 перебуває на стадії клінічних випробувань, а вона не дає згоди на участь у цих випробуваннях.
11.11.2021 року вчителя української мови та літератури ОСОБА_1 відсторонено від роботи без збереження заробітної плати з 11.11.2021 року на час відсутності щеплення від Covid-19 , що підтверджується Наказом КЗ «Шишацький обласний науковий ліцей-інтернат ІІ-ІІІ ступенів Полтавської обласної ради» №63-к від 11.11.2021 року.
Районний суд, задовольняючи позовні вимоги виходив з положень статей 43,92 Конституції України з огляду на те, що відсутні закони, які передбачають право роботодавця відсторонювати від роботи працівників, що відмовилися від вакцинації проти Covid-19 . 
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.
Статтею 43 Конституції кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; громадянам гарантується захист від незаконного звільнення; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Статтею 21 КЗпП України проголошена рівність трудових прав громадян та заборонена будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема обмеження прав працівників залежно від стану їхнього здоров`я.
Право на працю та право заробляти працею на життя, яке гарантоване статтею 43 Конституції, включено до розділу ІІ Конституції і належить до основних прав і свобод людини та громадянина.
Пунктом 1 статті 92 Конституції встановлено, що права і свободи громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов`язки громадянина визначаються виключно законами України.
Відсторонення від роботи є втручанням у право людини на працю та право заробляти працею на життя шляхом його обмеження, а тому, в силу положень пункту 1 статті 92 Конституції, таке втручання дозволено виключно законами України, а не підзаконними актами, до яких належить постанова Кабінету Міністрів України.
Єдиним органом законодавчої влади в Україні є Верховна Рада України і лише до її повноважень віднесено прийняття законів.
Відповідно до пункту 2 статті 116 Конституції Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянами, втім цей орган не наділений повноваженнями ухвалювати нормативно-правові акти, спрямовані на звуження або обмеження цих прав.
Згідно норм статті 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.
Отже, враховуючи вище наведене, можна прийти до висновку, що відсторонення від роботи на підставі відмови від проведення профілактичного щеплення проти COVID-19 є незаконним, оскільки такі дії є фактичним втручанням та порушенням права людини на працю та права заробляти працею на життя, втручання в які дозволено виключно законами України.
Відсторонюючи працівника, керівник повинен діяти в спосіб та в межах повноважень, передбачених законом.
Статтею 46 Кодексу законів про працю України встановлено, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.
Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» підприємства, установи і організації зобов`язані усувати за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби від роботи, навчання, відвідування дошкільних закладів осіб, які є носіями збудників інфекційних захворювань, хворих на небезпечні для оточуючих інфекційні хвороби, або осіб, які були в контакті з такими хворими, з виплатою у встановленому порядку допомоги з соціального страхування, а також осіб, які ухиляються від обов`язкового медичного огляду або щеплення проти інфекцій, перелік яких встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
Відповідно до частини другої статті 27 цього ж Закону  обов`язковим профілактичним щепленням для запобігання поширенню інших інфекційних захворювань підлягають окремі категорії працівників у зв`язку з особливостями виробництва або виконуваної ними роботи. У разі необґрунтованої відмови від щеплення за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби вони до роботи не допускаються.
Стосовно позивача таке подання про відсторонення від роботи відсутнє.
Відповідно до вказаного, за відсутності в роботодавця належним чином оформленого подання відповідної посадової особи державної санітарно-епідеміологічної служби, відсторонення ним від роботи працівника, який відмовляється або ухиляється від профілактичних щеплень, вбачається неправомірним.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За таких обставин , суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про протиправність відсторонення позивача від роботи.
Крім того, колегія суддів звертає увагу також на те, що адміністрацією ліцею при виданні оскаржуваного наказу не було дотримано процедуру відсторонення   ОСОБА_1 від роботи.
Так, ОСОБА_1 не пропонувалось надати свої пояснення з приводу відсторонення від роботи та не дано належної оцінки довідці сімейного лікаря від 05.11.2021 року про те, що профілактичне щеплення проти Covid-19 позивачу відстрочено тимчасово терміном до 1 місяці на період обстеження та лікування ( а.с.21).
Отже, відсторонення позивача від роботи наказом від 11 листопада 2021 року є передчасним.
Надані  ОСОБА_1 за власною ініціативою заперечення на повідомлення про відсторонення від роботи не є тотожними пропозиції з боку адміністрації надати працівнику пояснення з приводу наступного відсторонення.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах,  ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Не заслуговують на увагу також доводи скарги про вихід суду за межі позовних вимог відносно визначення розміру заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 15 226,88 грн., адже саме цей розмір зазначений позивачем в обгрунтуванні позовних вимог ( а.с.7).
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

  Апеляційну скаргу Комунального закладу "Шишацького обласного наукового ліцею-інтернату ІІ-ІІІ ступенів Полтавської обласної ради", правонаступником якого є Шишацький ліцей Полтавської обласної ради, залишити без задоволення.
Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 28 грудня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 21.04.2022 р.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

                                                                        О.І. Обідіна