ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 761/7684/22                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Савицький О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  22 серпня 2022 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кузьменка В.В., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 13 травня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Київській області  про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження в адміністративній справі
                                                     В С Т А Н О В И В :

27.04.2022 ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до Головного управління Національної поліції України в Київській області в рамках ст.288 КУпАП про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності БАБ,203196 від 23.04.2022, винесеної посадовою особою відповідача (його посада, звання та інші дані вказані нерозбірливо) за ч.4 ст.126 КУпАП, якою просив скасувати постанову, а справу щодо нього закрити, за відсутністю в діях складу правопорушення.
До позовної заяви позивачем було надано копію постанови серії БАБ № 023196 від 23.04.2022.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 13 травня 2022 р. позовну заяву повернуто позивачеві.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач не виконав вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху від 02.05.2022.
Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суддя вимагав подати новий позов, замість вказівки про уточнення тлумачення позовної вимоги, не з підстав, визначених законодавством.
Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив.
Відповідно до ч.2 ст.312 КАС України, апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою, ухвала підлягає скасуванню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що  ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 02.05.2022 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки адміністративний позов не оформлено у відповідності до вимог ст. 160 КАС України, а саме суддя зазначив, що у позовній заяві містяться позовні вимоги, згідно яких позивач просить зобов`язати Управління патрульної поліції вчинити певні дії, тобто, фактично, частина вимог пред`явлена не до відповідача, що не передбачено чинним законодавством.
Тому, суддя вказав, що зазначені у позовній заяві вимоги про скасування оскаржуваної постанови та закриття справи, потребують уточнень, а саме позивачу необхідно вказати, яку конкретну постанову він оскаржує та яку справу просить закрити.
          При цьому, в ухвалі зазначено, що у разі виправлення недоліків у вказаній частині, нову позовну заяву необхідно подати разом із копіями заяв відповідно до кількості учасників процесу.
Крім того, відповідно до ч.7 ст. 161 КАС України, до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.
Суддя вказав, що у матеріалах справи міститься копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі серія БАБ № 023196 від 23.04.2022 р., але текст у зазначеної копії постанови не придатний для читання, тому прийшов до висновку, що позивачу необхідно надати оригінал або копію постанови, яка буде придатна для дослідження судом. 
Позивачем на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху до суду було надано оригінал спірної постанови та заяву, якою було уточнено позовні вимоги.
Однак, з тих підстав, що позивачем не було додано адміністративний позов в новій редакції з уточненими позовними вимогами,  суд першої інстанції   відповідно до ст. 169 КАС України повернув позовну заяву позивачеві.
Колегія суддів не погоджується з висновком  суду першої інстанції з огляду на таке.
Статтею 5 КАС України визначені відповідні способи захисту порушених прав при зверненні до суду. Водночас, наведений перелік не є вичерпним, оскільки це прямо випливає з положень частини другої статті 5 КАС України, яка вказує на те, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод,  інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Крім того, за приписами частини третьої статті 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом
Більше того, за змістом пункту 4 статті 160 КАС України право викладати обставини, якими обґрунтовуються вимоги, надано саме позивачу і позивач в даному питанні користується певною свободою. Суд лише має оцінити переконливість викладених доводів на предмет їх достатності для задоволення позову і не може перебирати на себе права позивача у цих питаннях.
Оцінюючи поданий позивачем адміністративний позов, колегія суддів доходить висновку, що викладені у ньому вимоги та обставини є зрозумілими і дають можливість їх розглянути та вирішити справу по суті.
Крім того, відповідно до ст.294 КАС України, ухвала про залишення позовної заяви без руху не підлягає оскарженню, тому позивач, вважаючи, що уточненням у заяві своїх вимог та наданням оригіналу спірної постанови суду вчиняв правильно, та мав сподівання на прийняття його позову до провадження.
Більше того, варто зазначити, що відповідно до статті 44 КАС України позивач має право як змінити позовні вимоги так і зменшити чи збільшити позовні вимоги в ході проведення підготовчого засідання, тобто після відкриття провадження у справі, що не позбавляло права суд відкрити провадження у даній справі.
Колегія суддів зазначає, що суд не повинен тлумачити положення статей КАС України у такий спосіб, щоб створювати штучні перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі.
Так, характерною помилкою щодо застосування статей 160, 161 КАС України є формальний підхід до цих норм, внаслідок чого позовні заяви безпідставно залишаються без руху та повертаються.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначено, що "надмірний формалізм" може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах "Zubac v. Croatia", "Beles and Others v. the Czech Republic", №47273/99, пп. 50-51 та 69, та "Walchli v. France", №   35787/03, п. 29).
При цьому, ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.
У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення у справі "Kutic v. Croatia", заява №48778/99, пункт 25).
Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має "застосовуватися на практиці і бути ефективним". Для того щоб право на доступ було ефективним, особа "повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права" (рішення у справах "Bellet v. France" та "Nunes Dias v. Portugal").
Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі "Perez de Rada Cavanilles v. Spain").
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи рішення про повернення позовної заяви суд першої інстанції допустився надмірного формалізму та фактично позбавив позивача гарантованого йому національним та Європейським законодавством права на доступ до правосуддя.
Враховуючи викладені обставини та докази у їх сукупності, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до обмеження права позивача на судовий захист, регламентованого, зокрема, статтею 55 Конституції України та статтею 5 КАС України, а також неправильного вирішення питання про повернення позовної заяви.
За таких обставин ухвала Шевченківського районного суду м.Києва від 13 травня 2022  року про повернення позовної заяви є протиправною та підлягає скасуванню.
Згідно ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є
4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Враховуючи все вищевикладене у сукупності, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу позивача задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції, внаслідок порушення норм процесуального права, скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
         Повне судове рішення складено 22.08.2022 р.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, ч. 1 п. 4 ст. 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційниий суд,

                                                  П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 13 травня 2022 р. - задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 13 травня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Київській області  про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження в адміністративній справі - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

            Колегія суддів:                                                                                  О.В. Карпушова

                                                                                                    О.В. Епель

                                                                                                    В.В. Кузьменко