Дата документу 13.07.2022 Справа № 314/1101/21

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 314/1101/21	Головуючий у 1-й інстанції Кіяшко В.О. Повний текст рішення складено 03.09.2021 року. 	
Пр. № 22-ц/807/218/22	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2022 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)        Гончар М.С.
суддів                                        Маловічко С.В., Подліянової Г.С.
за участі секретаря                                Камалової В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 27 серпня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (надалі - ПАТ «Запоріжжяобленерго») до ОСОБА_1 про врегулювання розбіжностей при укладанні договору № 2110-0236
ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулось до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-7), в якому просило задовольнити позовні вимоги ПАТ «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про врегулювання розбіжності, що виникли при укладенні договору про приєднання до електричних мереж № 2110-0236, виклавши додаток 2 до договору про приєднання до електричних мереж № 2110-0236 «Графік виконання робіт з проектування та будівництва» в редакції ПАТ «Запоріжжяобленерго», а також стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2270,00 грн. 
В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що між ПАТ "Запоріжжяобленерго" та відповідачем було укладено договір споживача (побутового) про надання послуг з розподілу електричної енергії №0508047 від 15.12.2020 року (далі - договір про розподіл).
Відповідно до умов договору про розподіл, оператор системи надає споживачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 309, та Кодексу систем розподілу затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310 (далі - Кодекс), за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в "Паспорті точки розподілу" за об`єктом споживача, який є додатком №2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи, (п. 2.1 Договору про розподіл).
До позивача 11.01.2021 року надійшла заява від відповідача про приєднання електроустановок певної потужності житловий будинок з встановлення генеруючих установок, призначених для виробництва електричної енергії з енергії сонячного випромінювання за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно із даною заявою відповідачем було заявлено величину максимального розрахункового прогнозованого навантаження потужності - 31,0 кВт. (існуюча дозволена (приєднана) потужність відповідно до умов Договору - 2,5 кВт.).
Для збільшення потужності заявленої позивачем, на адресу відповідача було направлено проект договору про стандартне приєднання до електричних мереж №2110-0236 (далі - договір).
Від відповідача 22.02.2021 року надійшов підписаний договір з приміткою: "З протоколом розбіжностей" та протокол розбіжностей.
Згідно із даним протоколом розбіжностей вбачається, що відповідач не згоден з умовами додатку 2 до договору "Графік виконання робіт з проектування та будівництва" договору, а саме: в протоколі розбіжностей відповідач загальну тривалість виконання проектних та будівельних робіт вказує 60 днів.
Постановою НКРЕКП від 13.11.2018 року №1415, позивачу видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії на території Запорізької області. Відповідно Закону України "Про ринок електричної енергії" позивач набув статусу оператора систем розподілу.
Виходячи з приписів пункту 4.1.2. Кодексу, ОСР не має права відмовити в приєднанні електроустановок замовника до системи розподілу за умови дотримання замовником вимог цього розділу.
Послуга зі стандартного приєднання надається на підставі договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу, що укладається за типовою формою, наведеною в додатку 1 до цього Кодексу (далі - договір про стандартне приєднання).
Виходячи зі змісту запропонованої редакції додатку 2 договору "Графік виконання робіт з проектування та будівництво", Відповідач пропонує фактично укласти договір не у відповідності до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії". Кодексу та наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 04 травня 2011 року № 1010.
Відповідач фактично пропонує, виконати роботи з проектування та будівництва загалом за 60 днів, натомість проектом договору в редакції позивача загалом тривалість виконання проектних та будівельних робіт складає - 12,2 місяців.
Необхідність врегулювання сторонами зазначених розбіжностей у суді випливає із приписів чинного законодавства, а редакція договору позивача обґрунтовується таким.
Відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи розподілу надає послугу із стандартного приєднання відповідно до умов договору про приєднання, а саме готує технічне завдання на проектування, забезпечує розроблення та узгодження з іншими заінтересованими сторонами проектної документації на будівництво, реконструкцію та/або технічне переоснащення електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення електроустановок замовника (до точки приєднання електроустановок замовника), здійснює заходи щодо відведення земельних ділянок для розміщення об`єктів електроенергетики, забезпечує виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт, а також здійснює первинне підключення об`єкта замовника у строки, визначені кодексом системи розподілу.
Пунктом 4.6.1 Кодексу передбачено, що надання послуги з приєднання, а саме виконання будівельно-монтажних робіт, здійснюється відповідно до проектно-кошторисної документації.
Проект стандартного та нестандартного приєднання "під ключ" має задовольняти потреби замовника в частині приєднання та може передбачати реалізацію заходів або проектів щодо перспективного планування розвитку системи розподілу.
Відповідно до п. 4.7.1 Кодексу встановлено, що будівельні роботи з нового будівництва, реконструкції та технічного переоснащення електроустановок зовнішнього електрозабезпечення виконуються ОСР або залученими ним спеціалізованими організаціями та/або фізичними особами-підприємцями, які мають право на виконання цих робіт.
Виконавець комплексу робіт із будівництва електроустановок зовнішнього електрозабезпечення замовника визначається на конкурсних засадах відповідно до чинного законодавства.
Ч. 15 ст. 21 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що строк надання оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу послуги з приєднання електроустановок замовника до електричних мереж не має перевищувати нормативні строки проектування та будівництва без урахування строку, необхідного для розроблення та узгодження замовником проектної документації (у випадках, передбачених частинами шостою та сьомою цієї статті) та для здійснення заходів щодо відведення земельних ділянок для розміщення об`єктів електроенергетики.
Пунктом 4.7.2 Кодексу встановлено, що строки виконання будівельних робіт визначаються умовами договору про приєднання з урахуванням строків проектування та надання послуги з приєднання відповідно до вимог цього Кодексу.
Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 04.05.2011 № 101 "Про затвердження та запровадження нормативних документів з визначення показників будівництва та проектування електричних мереж напругою від 0,38 кВ до 150 кВ" були затверджені Терміни проектування та будівництва підстанцій напругою від 6 кВ до 150 кВ та ліній електропередавання напругою від 0, 38 кВ до 150 кВ (СОУ-Н МЕВ 42.2-37471933-45.2011).
Зазначеним нормативним документом були встановлені норми гранично допустимої тривалості проектування та будівництва підстанцій напругою від 6 кВ до 150 кВ та ліній електропередавання напругою від 0,38 кВ до 150 кВ.
Тривалість проектування та будівництва об`єктів електричних мереж напругою до 150кВ за одностадійного проектування встановлено в таблиці 6.1 СОУ-Н МЕВ 42.2- 37471933-45.2011 «Тривалість проектування та будівництва об`єктів електричних мереж під напругою до 150 Кв».
Для виконання приєднання по договору необхідно виконати великий обсяг робіт з реконструкції мереж, а саме: 1. Замінити провід від КТП-55/295 Ф2 до опори № 1, в прогоні опор № 1-№29 ПЛ ОД кВ ф.2 КТП - 55/295 довжина орієнтовно 900 метрів; 2. Замінити опору № 15 та № 16 ПЛ 0,4 кВ Ф.2 КТП-55/295; 3. Улаштування відгалуження проводом СІП від опори № 27 ПЛ 0,4 кВ Ф.2 КТП - 12/295 до ВШО 0,4 кВ Замовника; 4. Демонтаж існуючого відгалуження по мережі 0,22 кВ Замовника; 5. Установка комутаційного апарату у ВШО 0,4 кВ Замовника.
Пунктом 4.5.3 Кодексу встановлено, що під час розроблення технічних умов на приєднання ОСР має керуватися, зокрема, такими принципами: надійності електрозабезпечення струмоприймачів замовника згідно з чинним законодавством України з урахуванням категорії надійності електропостачання, яку було зазначено в заяві про приєднання; забезпечення належної якості електроенергії в точці приєднання; дотримання показників якості електричної енергії та надійності електропостачання - інших Користувачів.
Враховуючи те, що строк надання оператором системи розподілу послуги з приєднання електроустановок замовника до електричних мереж не має перевищувати нормативні строки проектування та будівництва без урахування строку, необхідного для розроблення та узгодження замовником проектної документації та для здійснення заходів щодо відведення земельних ділянок для розміщення об`єктів електроенергетики, у проекті договору позивач, у чіткій відповідності з нормами чинного законодавства, передбачив загальну тривалість виконання проектних та будівельних робіт - 12,2 місяці.
Запропонована ПАТ "Запоріжжяобленерго" редакція додатку 2 до договору - графік виконання робіт з проектування та будівництва, необхідних для надання послуги з приєднання договору, на зміні якого наполягає відповідач, за позицією позивача не суперечить чинному законодавству, а тільки конкретизує договір та кореспондується з положеннями, встановленими чинним законодавством у сфері електроенергетики та СОУ-Н МЕВ 42 37471933- 45:2011 «Терміни проектування та будівництва підстанцій напругою від 6 кВ до 150 кВ та ліній електропередавання напругою від 0,4 пВ до 150 кВ».
Позивач вважав, що додаток №2 до договору, яким передбачено графік виконання робіт з проектування та будівництва не може бути укладений в редакції відповідача.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Кіяшко В.О. (а.с. 52).
Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 53-54) провадження у цій справі відкрито. 
Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 27 серпня 2021 року (а.с. 140-147) в задоволенні позову ПАТ «Запоріжжяобленерго» у цій справі відмовлено. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ПАТ «Запоріжжяобленерго» у своїй апеляційній скарзі (а.с. 149-160) просило рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати та задовольнити позовні вимоги. 
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кримську О.М. та Маловічко С.В. (а.с. 164).
Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 08 жовтня 2021 року (а.с. 167), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 168), з урахуванням завантаженості судді-доповідача та колегії суддів апеляційного суду (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 15 суддів, з яких 11 суддів складають судді судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень), а також додаткової відпустки судді-доповідача у жовтні 2021 року (а.с. 173). 
Відповідач ОСОБА_1 не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача ПАТ «Запоріжжяобленерго» у цій справі у встановлений апеляційним судом строк та станом на час розгляду цієї справи апеляційним судом взагалі. 
Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 30 березня 2022 року, не відбувся та був відкладений через відпустки судді-доповідача (а.с. 188, 194).
В автоматизованому порядку суддею Подліяновою Г.С. у цій справі замінено суддю Кримську О.М. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (а.с. 200-201).
Ухвалою апеляційного суду (а.с. 202) розгляд цієї справи призначено в режимі відеоконференції в порядку задоволення заяви представника позивача ПАТ «Запоріжжяобленерго» - адвоката Комракова С.В. (а.с. 195-196). 
У дане судове засідання належним чином повідомлений апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.с. 193) відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістив, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавав.
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.
Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажною причину неявки у дане судове засідання відповідача ОСОБА_1 і на підставі ст. ст. 371- 372 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю останнього за присутністю представника позивача ПАТ «Запоріжжяобленерго» - адвоката Комракова С.В. в режимі відеоконференції.
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ПАТ «Запоріжжяобленерго» - адвоката Комракова С.В., який у тому числі на запитання апеляційного суду зазначав, що лише позивач, який фактично є монополістом, може виконувати вищезазначені роботи для відповідача, договір є типовим, але строки виконання можуть сторонами узгоджуватись у договорі, скоротити строк з 12,2 місяці до 60 днів не можна, доказів обґрунтування збільшення законодавчо визначених строків позивачем ніж, ті вже наявні у матеріалах цієї справи, не надає, недотримання строків виконання за договором позивачем потягне у подальшому відповідні санкції для позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ПАТ «Запоріжжяобленерго» у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача ПАТ «Запоріжжяобленерго» у цій справі, керувався ст.ст. 76-80, 259, 263-265, 354 ЦПК України та виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог позивача у цій справі, відсутності правових підстав для задоволення останніх у цій справі. 
Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України – питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.
Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.
Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що ПАТ "Запоріжжяобленерго" та громадянин ОСОБА_1 вирішили укласти Договір споживача (побутового) про надання послуг з розподілу електричної енергії №0508047 від 15.12.2020 року (а.с. 35). 
Відповідно до умов Договору про розподіл, Оператор системи надає Споживачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 309, та Кодексу систем розподілу затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310 (далі - Кодекс), за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в "Паспорті точки розподілу" за об`єктом споживача, який є Додатком №2 до цього договору, та в особовому рахунку Споживача, облікових базах даних Оператора системи, (п. 2.1 Договору про розподіл).
До Позивача 11.01.2021 року надійшла заява від Відповідача про приєднання електроустановок певної потужності (а.с. 33-34) житловий будинок з встановлення генеруючих установок, призначених для виробництва електричної енергії з енергії сонячного випромінювання за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно із даною заявою Відповідачем було заявлено величину максимального розрахункового прогнозованого навантаження потужності - 31,0 кВт. (існуюча дозволена (приєднана) потужність відповідно до умов Договору - 2,5 кВт.).
Для збільшення потужності заявленої Позивачем, на адресу Відповідача було направлено проект договору про стандартне приєднання до електричних мереж №2110-0236 (далі – Договір, а.с. 46-51).
Від Відповідача 22.02.2021 року надійшов підписаний Договір з приміткою: "З протоколом розбіжностей" (а.с. 51) та протокол розбіжностей (а.с. 30-32).
Згідно із даним протоколом розбіжностей: Відповідач не згоден з умовами Додатку 2 (а.с. 30) до Договору "Графік виконання робіт з проектування та будівництва" договору, а саме в протоколі розбіжностей Відповідач загальну тривалість виконання проектних та будівельних робіт вказує 60 днів.
Додаток 1 до договору про приєднання до електричних мереж № 2110 - 0236 розділ ІІ визначає вимоги до електроустановок оператора системи розподілу, де зазначено, що для одержання потужності в точці приєднання проектна документація від точки забезпечення потужності до точки приєднання має передбачати:
1.1. Заміна опор №15 та №16 ПЛ 0,4 кВ Ф.2 КТП-55/295 (тип опор визначити проектом).
1.2. Заміна проводу від КТП-55/295 Ф.2 до опори №1, в прогоні опор №1-№29 ПЛ 0,4 кВ Ф.2 КТП-55/295(тип та перетин проводу визначити проектом).
1.3. Улаштування відгалуження проводом СІП від опори №27 ПЛ 0,4 кВ Ф.2 КТП-22/295 до ВШО 0,4 кВ Замовника.
1.4. Демонтаж існуючого відгалуження по мережі.0,22 кВ.
1.5. Установка комутаційного апарату у ВШО 0,4 кВ Замовника.

Додаток 2 до договору про приєднання до електричних мереж №2110 – 0236 визначає 
графік виконання робіт з проектування та будівництва, де визначено наступне: 
№ з/п	Найменування видів робіт	Гранично припустимі норми тривалості виконання *, місяців	
1	Передпроектні роботи	3,0	
2	Розробка робочого проекту, у т.ч.	3,5	
2.1	Вишукування	1,0	
2.2	Проектування	0,5	
2.3	узгодження, експертиза та затвердження робочого проекту	2,0	
3	Будівництво, у т.ч.:	5,7	
3.1	підготовка будівництва	2,5	
3.2	будівельно-монтажні роботи	3,0	
3.3	прийняття в експлуатацію	0,2	
  	Загалом тривалість виконання проектних та будівельних робіт*	12,2	

За приміткою - гранично допустимі норми тривалості проектування та будівництва підстанцій напругою 6-10/0,4кВкВ та ліній електропередач напругою 0,4-ЮкВ визначено згідно таблиці №1 СОУ-Н МЕВ 42.2-37471933-45:2011 "Терміни проектування та будівництва підстанцій напругою від 6кВ до 150кВ та ліній електропередач напругою від 0,38кВ до 150кВ".
Відповідач протоколом розбіжностей пропонує строки виконання робіт з проектування та будівництва 60 днів, з дати надходження на рахунок Виконавця попередньої оплати згідно до п.4 Договору, з посиланням на п.4.2.4 Кодексу систем розподілу.
Згідно з частиною 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 ст. 628 ЦК України).
Відповідно до частини 1 ст. 630 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду.
Правовідносини між сторонами врегульовані Законом України "Про ринок електричної енергії" та "Про Національну комісію, Кодексом систем розподілу затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №310 від 14.03.2018 року.
Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулювання відносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначається законом України "Про ринок електричної енергії".
Згідно із ч. 1 ст. 21 зазначеного закону, оператор системи передачі та оператори систем розподілу не мають права відмовити в приєднанні електроустановок замовника до системи передачі або системи розподілу за умови дотримання замовником кодексу системи передачі та кодексу систем розподілу.
Порядок приєднання до електричних мереж оператора системи передачі та операторів систем розподілу визначається кодексом системи передачі та кодексом систем розподілу і має бути прозорим, забезпечувати ефективне та недискримінаційне приєднання до системи передачі та систем розподілу (частина 4 ст. 21).
Порядок приєднання має визначати, у тому числі, процедурні питання, умови приєднання, типові форми договорів про приєднання.
Відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону Оператор системи розподілу надає послугу із стандартного приєднання відповідно до умов договору про приєднання, а саме готує технічне завдання на проектування, забезпечує розроблення та узгодження з іншими заінтересованими сторонами проектної документації на будівництво, реконструкцію та/або технічне переоснащення електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення електроустановок замовника (до точки приєднання електроустановок замовника), здійснює заходи щодо відведення земельних ділянок для розміщення об`єктів електроенергетики, забезпечує виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт, а також здійснює первинне підключення об`єкта замовника у строки, визначені кодексом системи розподілу.
Ч. 15 цієї ж статті закону визначено, що строк надання оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу послуги з приєднання електроустановок замовника до електричних мереж не мас перевищувати нормативні строки проектування та будівництва без урахування строку, необхідного для розроблення та узгодження замовником проектної документації (у випадках, передбачених частинами шостою та сьомою цієї статті) та для здійснення заходів щодо відведення земельних ділянок для розміщення об`єктів електроенергетики.
Кодексом систем розподілу, що затверджений Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №310, визначено, що договір про приєднання до електричних мереж (договір про приєднання) - це письмова домовленість сторін, що є документом установленої форми, який визначає зміст та регулює правовідносини між сторонами щодо приєднання електроустановок замовника до електричних мереж ОСР, ОМСР або іншого власника електричних мереж (основного споживача) (п. 2.1);
Розділ 4 Кодексу регулює відносини, які виникають під час приєднання новозбудованих, реконструйованих чи технічно переоснащених електроустановок замовників до електричних мереж та під час зміни технічних параметрів електроустановок замовників (п. 4.1.1).
Пунктом 4.1.2 Кодексу передбачено, що ОСР не має права відмовити в приєднанні електроустановок замовника до системи розподілу за умови дотримання замовником вимог цього розділу.
Строк надання послуги зі стандартного приєднання для електроустановок замовника першого ступеня потужності становить 45 календарних днів, починаючи з наступного робочого дня від дати оплати замовником ОСР вартості приєднання відповідно до договору про приєднання. Для електроустановок замовника другого ступеня потужності цей строк становить 60 календарних днів, починаючи з наступного робочого дня від дати оплати замовником ОСР вартості приєднання відповідно до договору про приєднання (п. 4.2.4).
Позивачем до суду першої інстанції не надано жодного правового обґрунтування відступу від строків, визначених у п. 4.2.4 Кодексу систем розподілу, що затверджений Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №310 та правового (законного) пріоритету застосування положень таблиці №1 СОУ-Н МЕВ 42.2-37471933-45:2011 "Терміни проектування та будівництва підстанцій напругою від 6кВ до 150кВ та ліній електропередач напругою від 0,38кВ до 150кВ" перед вимогами п.4.2.4 Кодексу систем розподілу.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За визначенням ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У зв`язку із вищезазначеним, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість позову позивача та залишення його без задоволення у цій справі.
Доводи апеляційної скарги позивача ПАТ «Запоріжжяобленерго» дублюють доводи його позовної заяви у цій справі, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд. 
Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію позивача ПАТ «Запоріжжяобленерго», яку воно та його представники вважають такою, що є єдино правильною та єдино можливою.
Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.
За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).
Підстави для звільнення від доказування позивача ПАТ «Запоріжжяобленерго», передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.
Позивач ПАТ «Запоріжжяобленерго» та представник останнього не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування позову позивача у цій справі.
Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача ПАТ «Запоріжжяобленерго».
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).
В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Проте докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, у цій справі відсутні, та зокрема стороною позивача апеляційному суду не надані.
Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення.
В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.
Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ПАТ «Запоріжжяобленерго» не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.
Крім того, судом першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. 141 ЦПК України у цій справі було вирішено питання про розподіл між сторонами понесених судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції.
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.
Крім того, встановлено, що позивачем ПАТ «Запоріжжяобленерго» при подачі вищезазначеної апеляційної скарги було сплачено судовий збір (а.с. 153). 
Однак, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу ПАТ «Запоріжжяобленерго» у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, останнє не має права на компенсацію за рахунок відповідача ОСОБА_1 будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.
Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» залишити без задоволення. 
Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 27 серпня 2021 року у цій справі залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 14.07.2022 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Маловічко С.В.	Подліянова Г.С.