Ухвала        
 
30 серпня 2022 року
м. Київ
 
справа № 155/1017/19
 
провадження № 61-6216ск22
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 21 жовтня 2021 року           та постанову Волинського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Фермерського господарства «Галстедан», третя особа - державний реєстратор Луцької районної державної адміністрації Волинської області,  про визнання договору оренди недійсним,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 21 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду  від 03 лютого 2022 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Фермерського господарства «Галстедан» (далі - ФГ «Галстедан»), третя      особа - державний реєстратор Луцької районної державної адміністрації Волинської області, про визнання договору оренди недійсним відмовлено.
 
У липні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 21 жовтня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 06 липня 2022 року.
 
Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 
від 26 липня 2022 року визнано наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, а касаційну скаргу                  ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Запропоновано заявнику подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надати докази поважності причин його пропуску. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
 
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судустрок представник ОСОБА_1 - адвокат Багіров Р. А., направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26 липня 2022 року, вважаючи, що вимоги ухвали виконано.
 
Однак, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду     від 26 липня 2022 року заявником не виконано, оскільки у порушення  частини третьої статті 393 ЦПК України, заявником не подано до суду касаційної інстанції належних доказів поважності причин пропуску строку             на касаційне оскарження.
 
У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження          представник ОСОБА_1 - адвокат Багіров Р. А., просить поновити строк на касаційне оскарження, зазначаючи, що процесуальний строк пропущено            з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду особисто ОСОБА_1 не отримував, а його попередній представник - адвокат Овчаров А. В. постанову Волинського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року отримав 17 березня 2022 року. Звертає увагу на те, що до 20 червня 2022 року доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень було закрито через військову агресію Російської Федерації проти України, тому ОСОБА_1 не міг раніше ознайомитися з текстом оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції. Зазначає, що 03 квітня 2022 року ОСОБА_1 договір про надання правової допомоги, укладений з адвокатом Овчаровим А. В. було розірвано. Вказує, що 17 червня 2022 року ОСОБА_1 уклав договір про надання правничої допомоги                                             з Адвокатським об`єднанням «АФК» та 21 червня 2022 року попередній представник - адвокат Овчаров А. В. передав оскаржувану постанову апеляційного суду Адвокатському об`єднанню «АФК». Ураховуючи складність справи, касаційну скаргу було підготовлено у найкоротший строк та подано до суду касаційної інстанції 05 липня 2022 року. 
Проте, ОСОБА_1 не подано до суду касаційної інстанції доказів на підтвердження порушення апеляційним судом порядку вручення копії судового рішення, передбаченого статтею 272 ЦПК України.
 
Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні                         в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення                    у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному                               законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
 
Заявником не надано доказів на підтвердження того, що апеляційним судом було порушено порядок вручення (надіслання) копії судового рішення, передбачений статтею 272 ЦПК України, та про обставини, що об`єктивно перешкоджали отримати вказане судове рішення і подати касаційну скаргу     в передбачений ЦПК України строк.
 
Заявником не подано до суду касаційної інстанції належних доказів на підтвердження обставин, що об`єктивно перешкоджали подати касаційну скаргу в передбачений ЦПК України строк, оскільки ОСОБА_1 ,                               як сторона у справі, добросовісно користуючись процесуальними правами, усвідомлюючи наслідки вчинення або невчинення дій на захист своїх прав, мав можливість подати касаційну скаргу особисто або звернутися                                    за професійною правничою допомогою до адвоката.
 
Посилання у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження на розірвання договору про надання правової допомоги з адвокатом,                                та внаслідок цього пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, не можуть визнаватися поважними причинами пропуску строку, оскільки не є об`єктивно непереборними та такими, що не залежали від волевиявлення заявника чи пов`язаними з перешкодами, труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
 
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
 
Наведені заявником обставинине є такими, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надають такій особі права у будь-який необмежений час після спливу строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.
 
Отже, ОСОБА_1 об`єктивно мав реальну можливість реалізувати свої процесуальні права на подання касаційної скарги.
 
Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію ОСОБА_1 своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема, вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на виконання своїх процесуальних обов`язків щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку, заявник не надав.
 
Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), поновлення строку                                   на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зі спливом значного проміжку часу, є порушенням принципу юридичної визначеності та «права на суд», гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункти 42 рішення Європейського суду                  з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).
 
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває                       в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня                2003 року).
 
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.
 
Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
 
Оскільки у відведений судом строк, станом на 30 серпня 2022 року, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26 липня 2022 року заявником не виконано, що перешкоджає Касаційному цивільному суду у складі Верховного Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 21 жовтня 2021 року              та постанову Волинського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року потрібно вважати неподаною та повернути.
 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню                       із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 21 жовтня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Фермерського господарства «Галстедан», третя особа - державний реєстратор Луцької районної державної адміністрації Волинської області,  про визнання договору оренди недійсним вважати неподаною та повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Р. А. Лідовець