ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3230/21  Номер провадження 22-ц/814/1064/22	Головуючий у 1-й інстанції Гальченко  О.О.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі:
головуючого судді: Одринської Т.В.
суддів: Панченка О.О., Абрамова П.С.,
за участю секретаря : Ряднини І.В.
розглянуши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ Банк «Форвард» про захист прав споживача банківських послуг,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 18 лютого 2022 року,-
                                В С Т А Н О В И В:
В жовтні 2021 року   ОСОБА_1 звернувся до суду з  позовом  до  відповідача про  визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 10 січня 2022 року позов ОСОБА_1 до АТ Банк «Форвард» про захист прав споживача банківських послуг - задоволено.
Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4890, виданий 25.08.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 19 793,33 грн.

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив вирішити питання про розподіл витрат на правничу допомогу та просив стягнути з відповідача на його користь 21000 грн. витрат на правничу допомогу.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 18 лютого 2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - відмовлено.
Ухвала суду мотивована тим, що заявником не було надано доказів оплати за надані адвокатом послуги.
З вказаним судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити постанову, якою задовольнити його скаргу та вирішити питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи судом першої інстанції, стягнувши на його користь 21000 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що до завершення розгляду даної справи ним було письмово заявлено про те, що протягом 5 днів з дня проголошення судового рішення, ним буде подано документи про надання йому правничої допомоги та її розмір. У визначені строки було подано заяву до якої додано: копію пропозиції адвокату Грабовському О.О. укласти з ним договір про надання правничої допомоги, копію відповіді, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію звіту про надану правничу допомогу.
Вказує, що чинним законодавством не передбачено, підстав для відмови у стягненні судових витрат на правничу допомогу через відсутність доказів оплати послуг адвоката. Законодавцем передбачено, що надання доказів оплати послуг адвоката не є обов`язковим. 
Зазначає, що стягненню підлягають витрати на правничу допомогу, які вже сплачено та які підлягають сплаті. В апеляційній скарзі заявник звертає увагу на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 19 лютого 2020 року, яка не містить посилання на те, що відсутність доказів оплати послуг є підставої для відмови в ухваленні додаткового рішення або стягненні витрат на правничу допомогу. 
Відзив до суду апеляційної інстанції не надходив.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення заявника, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи в задоволенні заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що стороною позивача не надано доказів щодо оплати таких послуг. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Зазначене узгоджується з правовим висновком, наведеним в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20).
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України(Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України(Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, п.269) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
На підтвердження складу та розміру витрат на правничу допомогу позивачем подано копії: письмової пропозиції адвокату Грабовському О.О. (оферти) укласти договір (угоду) про надання професійної правової (юридичної, правничої) допомоги; відповіді адвоката Грабовського О.О. про прийняття пропозиції укласти договір про надання правничої допомоги (акцепт); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я адвоката Грабовського О.О.; звіту адвоката про надану правничу допомогу у цивільній справі № 545/3230/21 на виконання умов договору від 24.09.2021 року.
За змістом звіту адвоката про надання професійної правової (юридичної, правничої) допомоги від 17.01.2022 року, виконано наступні роботи: 1) первісну початкову консультацію тривалістю 30 хв.; складання тексту звернення до приватного виконавця тривалістю 20 хв.; складання тексту звернення до приватного нотаріуса тривалістю 20 хв.; складання тексту заяви про забезпечення позову 02 год. 20 хв.; складання тексту позовної заяви тривалістю 03 год; складання тексту заяви про залучення третіх осіб тривалістю 02 год; ознайомлення і аналіз ухвали районного суду тривалістю 10 хв; надання консультацій щодо результатів аналізу з ухвалою районного суду з пропозиціями щодо варіантів усунення недоліків позовної заяви тривалістю 10 хв; редагування позовної заяви 10 хв; ознайомлення і аналіз отриманих відповідей від приватного виконавця тривалістю 1 год.; консультація щодо результатів аналізу наданих документів тривалістю 30 хв.; складання заяви про зміну підстав позову тривалістю 2 год.; складання додаткових пояснень тривалість 2 год; складання заяви про ухвалення додаткового рішення тривалістю 20 хв.; звітування про складання цього звіту тривалісю 10 хв.
Згідно п. 3.1 Договору про надання професійної правової (юридичної, правничої) допомоги від 24.09.2021 р. сторони дійшли згоди про те, що Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату основну частину гонорару, який розраховується погодинно з розрахунку по 1200 грн за кожну одну годину надання правничої допомоги Адвокатом Клієнту за цим договором не пізніше, ніж протягом 7 робочих днів з дня отрмання від Адвоката рахунку про оплату вказаної частини гонорара, належно від результатів розгляду справи судом. 
Пунктом 3.2 договору Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату додаткову (преміальну) частину гонорару у фіксованому розмірі 3000 грн, лише у разі задоволення позову судом/або відмови Клієнта від позову у зв`яку з визнанням позову Клієнта відповідачем; або залишення позову Клієнтом без розгляду - не пізніше, ніж протягом 7 робочих днів з дня отримання від Адвоката рахунку про оплату вказаної частини гонорара. 
Пунктом 13 договору сторони погодили, що час звітування (усного та складання звіту Адвоката) є часом надання правничої допомоги і підлягає оплаті. 
Таким чином, сторони добровільно погодили між собою час та підстави для оплати правничої допомоги.
Звертаючись до суду з заявою про стягнення витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 не надав відповідні документи на підтвердження виконання сторонами зазначених умов договору. 
Місцевий суд обгрунтовано прийшов до висновку про відмову в стягненні витрат на правничу допомогу, оскільки ОСОБА_1 не було доведено, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу був фактичним та неминучим.
Згідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. 
Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 18 лютого 2022 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.
У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 06.06.2022.

Головуючий суддя :                                         Т.В. Одринська
Судді:                                                         П.С. Абрамов
                                                                       О.О. Панченко