ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року 
м. Київ

справа № 808/1699/17
адміністративне провадження № К/9901/66534/18 
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Хохуляка В.В.,           
суддів -Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф., 
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області до Запорізької обласної ради, треті особи на стороні відповідача: Комунальне підприємство «Облводоканал» Запорізької обласної ради, Запорізька обласна державна адміністрація про звернення стягнення податкового боргу на кошти, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.04.2018 (суддя - Садовий І.В.) та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2018 (головуючий суддя - Юрко І.В., судді - Олефіренко Н.А.,  Шальєва В.А.) у справі №808/1699/17.

встановив:
Головне управління ДФС у Запорізькій області звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом  до Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради (далі - КП «Облводоканал»), в якому, з урахуванням уточнень, просило суд:

звернути стягнення податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 13656784,42 грн. на кошти Запорізької обласної ради, в управлінні якого перебуває КП  «Облводоканал»;

звернути стягнення податкового боргу по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 111651,60 грн. на кошти Запорізької обласної ради, в управлінні якого перебуває КП  «Облводоканал»;

звернути стягнення податкового боргу з частини чистого прибутку (доходу) комунальних унітарних підприємств та їх об`єднань, що вилучається до бюджету у розмірі 41061,40 грн. на кошти Запорізької обласної ради, в управлінні якого перебуває КП «Облводоканал».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вжиті фіскальним органом заходи з погашення податкового боргу не призвели до його погашення, інкасові доручення повернуті без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках боржника у банках. Згідно статуту підприємства, затвердженого рішенням голови Запорізької міської ради від 16.09.2005 № 13, майно підприємства є спільною власністю територіальних громад, сіл, селищ, міст Запорізької області і закріплено за КП «Облводоканал» на праві господарського відання. У зв`язку з відсутністю у КП «Облводоканал» коштів для погашення податкового боргу та майна, що може бути відчужено, до Запорізької обласної ради були направлені подання про виділення коштів на погашення податкового боргу комунального підприємства. Станом на 16.01.2018 Запорізька обласна рада згідно статті 96 Податкового кодексу України відомості щодо прийняття одного з рішень щодо виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу КП «Облводоканал», затвердження плану досудової санації підприємства, який передбачає погашення його податкового боргу, ліквідації КП «Облволдоканал» та призначення ліквідаційної процедури, прийняття сесією Запорізької обласної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство КП «Облводоканал», не надала. Відсутність прийнятого позитивного рішення щодо виділення коштів на погашення податкової заборгованості КП «Облводоканал» зумовило звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.04.2018, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2018, в позові відмовлено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДФС у Запорізькій області оскаржило їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.04.2018, постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2018 та прийняти нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування своїх доводів Головне управління ДФС у Запорізькій області зазначає що у зв`язку з тим, що у  КП «Облводоканал» відсутні кошти для погашення податкового боргу та майно, що може бути відчужено, відповідно до пункту 96.1 статті 96 Податкового кодексу України до Запорізької обласної ради були направлені подання про виділення коштів на погашення податкового боргу комунального підприємства, однак не було прийнято позитивного рішення щодо виділення коштів на погашення податкової заборгованості КП «Облводоканал».

У відзиві на касаційну скаргу Запорізька обласна рада зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Позивач не скористався своїм правом та не надав відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає розгляду даної касаційної скарги.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, станом на 16.01.2018 згідно карток облікових рахунків платника податків у КП «Облводоканал» обліковується податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 13656784,42 грн., податковий борг по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі  111651,60 грн., податковий борг по частині чистого прибутку (доходу) комунальних унітарних підприємств та їх об`єднань, що вилучається до бюджету у розмірі 41061,40 грн.

З метою погашення податкового боргу підприємства Запорізька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області надсилала інкасові доручення до установ банків для стягнення коштів з рахунків платника, які були повернуті в березні 2017 року без виконання в зв`язку з накладеним на рахунки підприємства в установах банків арештом за іншими виконавчими документами.

Податковий орган звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача зазначеної вище заборгованості КП  «Облводоканал» в загальному розмірі 13809497,42 грн., посилаючись на ту обставину, що податковий борг виник у зв`язку з несплатою податкових зобов`язань, та на день подання позову зазначена заборгованість в добровільному порядку не погашена, доказів скасування податкових повідомлень-рішень не надано.

Наявність податкового боргу КП «Облводоканал» сторонами не заперечувалась.

Приймаючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодилась колегія суддів апеляційної інстанції, виходив з того, що матеріалами справи підтверджується наявність податкового боргу у КП  «Облводоканал» за визначеними в позові зобов`язаннями, але в інших розмірах. Проте, позивачем не надано доказів стягнення податкових зобов`язань КП  «Облводоканал» у порядок і спосіб, встановлені  статтею 95 Податкового кодексу України. Відтак, без здійснення заходів стягнення податкового боргу, передбачених статтями 88, 89, 95 Податкового кодексу України, позивач передчасно звернувся до суду з позовом в порядку  статті 96 Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до положень статті 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Правовідносини щодо погашення податкового боргу державних або комунальних підприємств, яким є в даному випадку відповідач, регулюються спеціальними нормами, зокрема, статті 96 Податкового кодексу України, що зумовлено особливою метою створення таких підприємств, які у більшості випадків, пов`язані із здійсненням соціальних функцій (комунальні підприємства) та із захистом загальнодержавних інтересів (казенні підприємства).

Положеннями статті 96 Податкового кодексу України передбачено, що у разі, якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради; затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Відповідь щодо прийняття одного із зазначених рішень надсилається органу державної податкової служби протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог орган державної податкової служби зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Керуючись загальними принципами трактування приписів законодавства та з урахуванням специфіки дії норм спеціального законодавства, вказані норми законів передбачають особливий порядок погашення податкового боргу, виходячи з принципу збереження цілісних майнових комплексів названих підприємств та участі у процесі погашення органів виконавчої влади, до сфери управління яких належить платник податків.

Виходячи з наведених норм статті 96 Податкового кодексу України, при умові, якщо сума отриманих податковим органом коштів від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства є меншою, ніж сума податкового боргу, або у разі відсутності у комунального підприємства майна, що відповідно до законодавства може бути внесено в податкову заставу та відчужено, у позивача виникає право на звернення до органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває дане комунальне підприємство, з поданням про прийняття одного із рішень, перелічених у статті 96 Податкового кодексу України, а у разі неотримання відповіді у визначений законом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні вимог, звернутись до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти органу, в управлінні якої перебуває боржник.

Позивачем ані до суду першої, ані  до суду апеляційної інстанції не надано доказів наявності обов`язкових передумов застосування механізму стягнення податкового боргу, передбаченого  статтею 96 Податкового кодексу України: 1) непокриття сумою коштів, отриманою від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства суми його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів; 2) відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, як і не надано доказів стягнення податкових зобов`язань з КП  «Облводоканал», спроби продажу внесеного в податкову заставу майна КП  «Облводоканал», або оформлення такої податкової застави, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

За таких обставин, касаційний суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що позивачем не було дотримано встановленого положеннями статті 96 Податкового кодексу України обов`язкового порядку погашення податкового боргу комунального підприємства, що свідчить про обґрунтованість висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:
Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.04.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2018 у справі №808/1699/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді | В.В. Хохуляк Л.І. Бившева  Р.Ф. Ханова