ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року	Львів	Справа № 140/15900/21 пров. № А/857/5634/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р. Й.,
суддів                                                                       Гуляка В. В.,
                                                                                 Довгої О. І.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 березня 2022 року (прийняте за правилами спрощеного позовного провадження у м. Луцьку суддею Костюкевичем С.Ф.) в справі № 140/15900/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,

                                                   В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:
-          визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі також - ГУ НП у Волинській області) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Володимир-Волинського РВП ГУ НП у Волинській області та вжиття заходів запропонованих дисциплінарною комісією»» від 29.11.2021 № 1683/в у частині звільнення зі служби в поліції поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_1 ;
-          визнати протиправним і скасувати наказ ГУ НП у Волинській області «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції за п.6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» капітана поліції ОСОБА_1 від 06.12.2021 № 472 о/с; 
-          поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУ НП у Волинській області; 
-          стягнути з ГУ НП у Волинській області середній заробіток ОСОБА_1 за час його вимушеного прогулу. 
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що згідно з оскаржуваним наказом до нього було застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Із прийнятим рішенням про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції позивач не згідний, вважає оскаржувані накази протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки не скоював жодного дисциплінарного проступку, про який зазначено у них.
При цьому вказує, що всупереч вимог Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (далі - Порядок № 893), відповідач не повідомляв прo час і місце проведення службового розслідування, жодних пояснень від нього нe було відібрано, a також не надано можливості скористатися його правами, які передбачені даним Порядком та Дисциплінарним статутом НП протягом періоду проведення службового розслідування. Зазначає, що у висновку службового розслідування від 29.11.2021 не вбачає мотивів й правових підстав прийняття наказу № 1683/в від 29.11.2021, оскільки викладені у ньому обставини спростовані постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23.11.2021 у справі № 154/4369/21.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 березня 2022 року позов задоволено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржило ГУ НП у Волинській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте без урахування фактичних обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права. Тому просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що вимоги про скасування наказу ГУ НП у Волинській області від 06.12.2021 № 472 о/с є необгунтованими, позаяк капітана поліції ОСОБА_1 звільнено внаслідок порушення службової дисципліни, вчинення дій, що підривають авторитет Національної поліції, посадових інструкцій, нехтування вимог керівних вказівок Національної поліції України та ГУ НП у Волинській області щодо дотримання належної транспортної дисципліни працівниками поліції, які керують службовими та приватними транспортними засобами, що виразилося у вчинені дій, які містять ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) (Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції), порушенні нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, вчинення дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, та підривають авторитет Національної поліції України, а саме відмови від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, не сприянні та не надання власного пояснення. Факт порушення встановлено на підставі належних доказів. 

Позивач подав відзиви на апеляційну скаргу, в якому вказав, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених у рішенні; суд першої інстанції вірно встановив всі обставини, які мають значення для вирішення справи; рішення ухвалив з додержанням норм матеріального і процесуального права. Тому, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 14.08.2009 по 06.11.2015 перебував на службі в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 - в лавах Національної поліції, що підтверджується копією послужного списку.
Відповідно до наказу ГУ НП у Волинській області від 11.01.2021 № 10о/с на виконання наказу Національної поліції України від 15.12.2020 № 977 «Про організаційно-штатні зміни в шатах Головного управління Національної поліції у Волинській області» ОСОБА_1 призначений поліцейським офіцером громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУ НП у Волинській області.
29.11.2021 відповідачем видано наказ № 1683/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Володимир-Волинського РВП ГУ НП у Волинській області та вжиття заходів запропонованих дисциплінарною комісією», відповідно до якого поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУ НП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.
Наказом ГУ НП у Волинській області від 06.12.2021 № 472 о/с «По особовому складу» поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 06.12.2021.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що доводи відповідача про вчинення позивачем дисциплінарного проступку ґрунтуються лише на припущеннях, є необґрунтованими та не підтверджені належними і допустимими доказами, а відтак спірні накази про звільнення позивача зі служби в поліції є протиправними та підлягають скасуванню, внаслідок чого позивач підлягає поновленню на посаді при цьому на його користь необхідно стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України» та Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про Національну поліції», поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Відповідно до частин першої, другої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. 
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
За приписами пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

На поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ (далі - Статут).
Згідно з статтею 1 Статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Статтею 12 Статуту дисциплінарний проступок визначений як протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до статті 11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. 
За приписами статті 13 Статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до статті 14 Статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування. 
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. 
А згідно зі статтею 19 Статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Частинами першою, дев`ятою статті 20 Статуту визначено, що повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень мають керівники в межах, визначених цим Статутом.
Застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання.

Також відповідно до частини першої статті 64 Закону України «Про національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Аналіз тексту Присяги поліцейського є підставою для висновку, що в основу поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Працівник поліції покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх невиконання.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 (далі - Правила) під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

За змістом оскаржуваних наказів позивача звільнено саме за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось в порушенні ним службової дисципліни, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, що визначені Законом України «Про Національну поліцію», Статутом, Правилами етичної поведінки поліцейських та Присягою працівника поліції і є окремою підставою для звільнення поліцейського. Вказане порушення є наслідком особистої недисциплінованості позивача та ігнорування ним вимог чинного законодавства, свідомого вчинення дій, що підривають авторитет поліції.

При вирішенні справи суд враховує правову позицію, висвітлену у рішенні Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 824/355/17-а згідно з якою звільнення у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби не пов`язано з кримінально-правовою, цивільно-правовою чи адміністративно-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які водночас стали підставою для ініціювання службового розслідування. Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях.

Як видно з матеріалів справи, згідно з наказом начальника ГУНП у Волинській області від 12.11.2021 № 1330 «Про призначення та проведення службового розслідування» з метою повної, усебічної та об`єктивної перевірки факту можливого порушення службової дисципліни поліцейським офіцером громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Володимир-Волинського РВП ГУ НП у Волинській області капітаном поліції ОСОБА_1 , що виразилося в оформленні відносно останнього адміністративних матеріалів за частиною першою статті 130 КУпАП (керування транспортом в стані алкогольного сп`яніння), а також інших питань, призначено за вказаним фактом службове розслідування, на період якого позивач був відсторонений від виконання службових обов`язків. Як зазначає позивач, у період проведення службового розслідування він перебував на лікуванні, а саме: на стаціонарному лікуванні з 13.11.2021 по 22.11.2021, з 26.11.2021 по 03.12.2021, на амбулаторному лікуванні з 23.11.2021 по 26.11.2021.
Підставою для призначення службового розслідування слугував рапорт начальника УГІ ГУНП у Волинській області від 12.11.2021.
Згідно висновку службового розслідування, затвердженого начальником ГУНП у Волинській області 29.11.2021, дисциплінарна комісія встановила, що 12.11.2021 о 09 год. 59 хв. працівниками управління головної інспекції ГУНП Волинській області поблизу адмінприміщення Володимир-Волинського РВП ГУ НП у Волинській області, що знаходиться за адресою: м. Володимир- Волинський, вул. Соборна, 15, під час проведення заходів, з метою встановлення порушень транспортної дисципліни серед поліцейських, було виявлено факт керування поліцейським офіцером громади сектору взаємодії з громадами ВП Володимир-Волинського РВП ГУ НП у Волинській області капітаном поліції ОСОБА_1 службовим автомобілем марки «Renault-Duster», н.з. оз НОМЕР_1 із явними ознакам алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнину рота, почервоніння обличчя, очей). Даний факт було зафіксовано на портативний відеореєстратор (боді-камеру). Позивачу, у присутності двох свідків, було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, за допомогою приладу «Drageralkotest 6820», проте останній відмовився проходити вказаний огляд, а також огляд в медичному закладі. У зв`язку з цим, за фактом порушення п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України відносно позивача працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 071263 від 12.11.2021, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП (Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції). Згідно вказаного протоколу у позивача посвідчення водія не вилучалося, від написання пояснення під час складання протоколу, а також від підпису в протоколі останній відмовився.
Матеріали адміністративного провадження, складені за частиною першою статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , надіслано до Володимир-Волинського міського суду у Волинській області. На час проведення службового розслідування рішення за адміністративним матеріалом судом не прийнято.
З огляду на викладене, дисциплінарна комісія дійшла висновку про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 1, 2 частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 3, 4, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016, пункту 3 розділу III, пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, посадових інструкцій, нехтуванні вимогами керівних вказівок Національної поліції України та ГУ НП у Волинській області, щодо дотримання належної транспортної дисципліни працівниками поліції, які керують службовими та приватними транспортними засобами, та прийшла до висновку про наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, що було реалізовано відповідачем оскаржуваними наказами.

Приписами частини другої статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

На переконання апеляційного суду, матеріали службового розслідування не містять належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, оскільки у висновку службового розслідування обставини правопорушення не встановлені належними доказами.

Так, постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23.11.2021 у справі № 154/4369/21 провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях зазначеного правопорушення, із зазначенням, що інспектором патрульної поліції Тарновським Б. В. відносно позивача не здійснювалось освідування на стан сп`яніння та не пропонувалось проходження медогляду в закладі охорони здоров`я, направлення на такий огляд не складалось, тобто не було дотримано цим інспектором процедури і порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання відповідача на похвилинну розшифровку відеозйомки з камери Transcend DPD10 у висновку службового розслідування, де позивачу в присутності двох свідків пропонувалось пройти медичне освідування на стан сп`яніння та подальшу відмову останнього від нього, суд до уваги не приймає, позаяк зазначені обставини стосувались оформлення протоколу про адмінправопорушення серії ААБ № 071263 від 12.11.2021 складеного інспектором СРПП Володимир-Волинського РВП ГУ НП у Волинській області Тарнавським Б. В., оцінка якому була надана Володимир-Волинським міським судом Волинської області у винесеній постанові про закриття провадження у справі за відсутністю в діях складу адмінправопорушення.

Додатково колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зауважити, що підставою для складення щодо позивача протоколу у справі про адміністративне правопорушення, який був однією з передумов прийняння оскаржуваних наказів, була відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що тягне за собою відповідальність, передбачену частиною першою статті 130 КУпАП.
Порядок огляду водія на стан алкогольного та іншого сп`яніння чітко та послідовно визначений статтею 266 КУпАП, за змістом частин другої, третьої та п`ятої якої огляд водія на стан алкогольного сп`яніння або щодо перебування його під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння або щодо перебування його під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, затверджується управлінням охорони здоров`я в місцевих державних адміністраціях. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння або щодо перебування його під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція) визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Відповідно до пункту 2 розділу І, пункту 12 розділу ІІ Інструкції на стан сп`яніння оглядаються водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до пункту 7 розділу I Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я у випадку відмови водія від проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів або незгоди з його результатами.

Вказане відповідає висновкам Верховного Суду, висловленим у постанові від 22 березня 2018 року в справі № 760/4475/17.

Проте, як видно із похвилинної розшифровки відеозйомки з камери Transcend DPD10, посадова особа, яка складала стосовно позивача протокол у справі про адміністративне правопорушення, не пропонувала позивачу пройти огляд в медичному закладі і не скеровувала позивача до медичного закладу для проходження такого огляду.

Крім того, щодо належності та допустимості відеодоказів у справі, колегія суддів зазначає таке.

За приписами частин першої, третьої статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. 
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За змістом викладеного, частина третя статті 283 КУпАП містить імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій зокрема у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 607/3394/17.

Тобто, відеозаписи, які долучені до матеріалів справи не можуть вважатися належними доказами у зв`язку з тим, що постанова про адміністративне правопорушення щодо позивача не містить посилань на такий технічний засіб, за допомогою якого здійснена фіксація, що нівелює доказове значення наданого працівниками поліції відеозаписів

Відтак, з урахуванням висновків суду, викладених вищевказаній постанові, стосовно недоведеності вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху в стані алкогольного сп`яніння та непідтвердження обставин керуванням ним транспортним засобом, суд вважає, що застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції не ґрунтується на вимогах законодавства, а протокол про вчинення адмінправопорушення серії ААБ № 071263 від 12.11.2021 та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння від 12.11.2021 складений інспекторм патрульної поліції Тарнавським Б. В., не можуть бути підставою для викладених в Наказі № 1683/в висновків, оскільки в кожному конкретному випадку вина особи у вчиненні дисциплінарного проступку повинна бути у встановленому порядку доведена, чого в цьому випадку не було доведено відповідачем.

Внаслідок чого протиправними є і наказ ГУ НП у Волинській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області та вжиття заходів запропонованих дисциплінарною комісією»» від 29.11.2021 № 1683/в у частині звільнення зі служби в поліції поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_1 , наказ ГУ НП у Волинській області «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» капітана поліції ОСОБА_1 від 06.12.2021 № 472 о/с. 

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що відповідач не довів належними доказами правомірності прийнятих рішень, що має наслідком задоволення позову шляхом визнання протиправними і скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень, поновлення позивача на посаді із стягненням грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Решта доводів апеляційної скарги на законність рішення суду першої інстанції не впливають.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.   

Керуючись ст. ст. 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

                                                    П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 березня 2022 року в адміністративній справі № 140/15900/21 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	О. І. Довга