Ухвала
Іменем України
 
26 липня 2022 року
м. Київ
справа № 752/19718/19
провадження № 61-5070ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Усика Г. І.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» та Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про стягнення грошових коштів,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» та Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про стягнення грошових коштів.
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року позов залишено без задоволення.
Не погодившись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 червня 2022 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року відмовлено.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ухвалою Київського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року у цій справі відмовлено, зазначена ухвала набрала законної сили, відомостей про її оскарження заявником у касаційному порядку в матеріалах справи немає, а отже, є підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі, оскільки є ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї ж особи на це саме судове рішення.
У липні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 червня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить зазначену ухвалу скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Право на касаційне оскарження судових рішень передбачене статтею 389 ЦПК України.
Предметом касаційного оскарження за касаційною скаргою ОСОБА_1 є ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Підставами касаційного оскарження зазначених у пункті 3 частини першої статті 389 ЦПК України судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності чи неправильності судового рішення.
Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.
Встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 у цій справі залишено без задоволення.
Не погодившись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року відмовлено. 
Також суд апеляційної інстанції встановив, що зазначена ухвала набрала законної сили, відомості про оскарження її заявником у касаційному порядку в матеріалах справи немає.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті апеляційного провадження у цій справі за його апеляційною скаргою на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року на підставі пункту 3 частини першої статті 358 ЦПК України.
09 червня 2022 року ОСОБА_1 втретє звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо є ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
Отже, відповідно до зазначеної норми процесуального права, яка є імперативною, повторне апеляційне оскарження судових рішень не допускається.
Встановивши, що рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року вже було предметом перегляду судом апеляційної інстанції за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , за результатом якого апеляційний суд постановив ухвалу від 30 вересня 2021 року, якою відмовив у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкриті апеляційного провадження.
Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
У справах «Osman v. the United Kingdom» (Осман проти Сполученого королівства) та «Kreuz v. Poland» (Креуз проти Польщі) ЄСПЛ роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.
Отже, відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України є підстави для визнання касаційної скарги ОСОБА_1 необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Керуючись частиною четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, 
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» та Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про стягнення грошових коштів відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                             В. В. Яремко
                                                                                                                        А. С. Олійник
                                                                                                                        Г. І. Усик