ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року 
м. Київ
справа № 420/239/20
адміністративне провадження № К/9901/18998/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу № 420/239/20
за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, за участю третіх осіб: Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, поліцейських 1-ої роти 2-го батальйону Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_7, ОСОБА_8 , дільничного офіцера поліції Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Назаренка Олександра Володимировича, поліцейських 1-ої роти 2-го батальйону Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , про визнання дій протиправними, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року, ухвалене суддею Кравченком М.М.
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року, прийняту колегією суддів у складі: головуючого судді Лук`янчук О.В., суддів Бітова А. І., Ступакової І.Г.,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1. В січні 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі - відповідач 1, ГУ НП в Одеській області), Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач 2, Департамент ПП), Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач 3, УПП в Одеській області ДПП), де, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила:
1.1. визнати протиправною бездіяльність ГУ НП в Одеській області щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» о 15:53-15:57 годині, о 16:05 годині, о 16:31 годині 24 жовтня 2019 року та о 10:00 годині, о 10:06 годині 25 жовтня 2019 року про події по АДРЕСА_1, та зобов`язати ГУ НП в Одеській області реагувати на всі заяви-повідомлення на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» про події по АДРЕСА_1 шляхом виїзду на місце події за вказаною адресою в межах покладених повноважень;
1.2. визнати протиправною бездіяльність УПП в Одеській області ДПП щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» о 15:53-15:57 годині, о 16:05 годині, о 16:31 годині 24 жовтня 2019 року та о 10:00 годині, о 10:06 годині 25 жовтня 2019 року про події по АДРЕСА_1, та зобов`язати УПП в Одеській області ДПП реагувати на всі заяви-повідомлення на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» про події по АДРЕСА_1 шляхом виїзду на місце події за вказаною адресою в межах покладених повноважень;
1.3. визнати протиправними дії УПП в Одеській області ДПП щодо надання недостовірної інформації у відповіді за № 329а/з/41/13/05/03-19 від 31 жовтня 2019 року про ненадходження 25 жовтня 2019 року на лінію « 102» повідомлення про події на АДРЕСА_1 від позивача та зобов`язати УПП в Одеській області ДПП утриматись від надання недостовірної інформації щодо цих подій по АДРЕСА_1 ;
1.4. визнати протиправною бездіяльність ГУ НП в Одеській області щодо ненадання в порядку Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР) відповіді про результати розгляду заяви-повідомлення о 10:06 годині 25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 про подію на АДРЕСА_1 , та зобов`язати ГУ НП в Одеській області надати із дотриманням вимог Закону № 393/96-ВР відповідь про результати розгляду заяви-повідомлення про подію на АДРЕСА_1 від 25 жовтня 2019 року (о 10:06 годині);
1.5. стягнути з ГУ НП в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивакиа моральну шкоду в розмірі 41730,00 гривень;
1.6. стягнути з Департаменту ПП за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 41730,00 гривень.
2. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що 24 жовтня 2019 року в м. Одесі за вказаною адресою на земельній ділянці приватного одноповерхового будинку відбулася подія, яка стала загрозою правам та інтересам громадян, а саме: будівельники сусідньої ділянки, які відмовлялись називати свої дані, а також дані забудовника і замовника, безпідставно та незаконно зруйновали паркан, який огороджував домоволодіння позивачки з метою подальшого захоплення частини належної їй земельної ділянки. Дії щодо незаконного встановлення паркану на захопленій частині належної позивачці земельної ділянки супроводжувалися фізичним насильством. Протягом 24 та 25 жовтня 2019 року працівники поліції не прибули на жоден з п`яти викликів стосовно зазначених події на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102», чим проявили протиправну бездіяльність. Така бездіяльність спричинила позивачці моральну шкоду, яка полягає в тому, що порушення її законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, які потребують від неї додаткових зусиль з організації її подальшого життя. Цю моральну шкоду позивачка оцінює у розмірі 83460,00 грн.
Установлені судами фактичні обставини справи
3. 24 жовтня 2019 року о 15:53 год на скорочений номер відділу служби « 102» Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУ НП в Одеській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що: «за адресою АДРЕСА_1 фірма «Новий Люстдорф» будує будинок, яким замало території та самовільно знесли огорожу до ділянки заявника».
4. Заповнену електронну картку № 45046556 оператор комп`ютерного набору 1-ої категорії ОСОБА_14 ввела в Інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України» «Цунамі» (далі - ІТС ІП НПУ «Цунамі») о 15:57 год, яка автоматично надійшла до Київського відділу поліції ГУ НП в Одеській області (ЄО ІПНП № 30852 від 24.10.2019) та монітор диспетчера (інспектор-черговий чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області).
5. Своєю чергою інспектор-черговий чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУ НП в Одеській області майор поліції Мороз П.П. призначив та направив о 15:58 год на місце події автопатруль «Океан-0104» УПП в Одеській області н/з авто НОМЕР_6 у складі поліцейських 1-ої роти 2-го батальйону ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , який підтвердив завдання, проставив відмітку про прибуття о 16:02 год. За результатами відпрацювання повідомлення о 16:07 год ОСОБА_8 подано електронний рапорт - «заявник самостійно звернеться до ВП», що підтверджується формою виводу АРМ 102.
6. 24 жовтня 2019 року о 16:04 год на скорочений номер відділу служби « 102» Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУ НП в Одеській області надійшло повідомлення щодо прискорення наряду поліції з приводу фірми, яка знесла паркан заявника ОСОБА_5 .
7. Заповнену електронну картку № 45047028 оператор комп`ютерного набору 1-ої категорії Гурковська ввела в ІТС ІП НПУ «Цунамі» о 16:06 год, яка автоматично надійшла на монітор диспетчера. 
8. Інспектор-черговий чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУ НП в Одеській області майор поліції Братінов О.І. приєднав повідомлення о 16.05 год до раніше поданого повідомлення (електронна картка № 450465556).
Отже, доручені інспектором-черговим ЧЧ УОАЗОР ГУНП в Одеській області співробітникам УПП в Одеській області виклики громадянина ОСОБА_5 від 24 жовтня 2019 року за №45046556 та №45047028 мали були відпрацьовані поліцейськими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .
9. 24 жовтня 2019 року о 16:31 год на скорочений номер відділу служби « 102» Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУ НП в Одеській області надійшло повідомлення від адвоката Жолобчука О.Л. про представництво інтересів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , які 30 хв тому зверталися до поліції з приводу пошкодження огорожі та намагань захопити частину належної їм земельної ділянки.
10. Заповнену електронну картку № 45049119 оператор комп`ютерного набору 1-ої категорії Мантейн ввела в ІТС ІП НПУ «Цунамі» о 16:35 год, яка автоматично надійшла до Київського відділу поліції ГУ НП в Одеській області (ЄО ІПНП № 30855 від 24.10.2019) та монітор диспетчера.
11. Інспектор-черговий чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУ НП в Одеській області майор поліції Братінов О.І. призначив та направив о 16:36 год на місце події відповідального ТВП Київського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області. О 16:38 годині старший інспектор-черговий чергової частини сектору моніторингу Київського ВП в м. Одесі майор поліції Кльован Ю. М. на місце події направив дільничного офіцера поліції  Київського ВП старшого лейтенанта поліції Назаренко О.В. За результатами відпрацювання повідомлення ДОП Назаренко О.В. подав рапорт, за змістом якого "громадянин ОСОБА_5 самостійно у вільний час звернеться до ВП". Подання цього рапорту відмічено в електронній базі.
12. Згідно з відомостями з баз даних МВС 24 жовтня 2019 року о 16:07 поліцейською ОСОБА_8 , в результаті відпрацювання двох вищезазначених викликів, було подано електронний рапорт, в якому зазначено, що «заявник самостійно звернеться до ВП». На підтвердження обставин, зазначених у рапорті ОСОБА_8 , ГУНП в Одеській області у відповіді від 05 листопада 2019 року №5/1-79аз повідомлено адвоката Жолобчука О.Л , що станом на 04 листопада 2019 року Київським ВП у м. Одесі ГУНП триває розгляд матеріалів за зверненням ОСОБА_11 зареєстрованих 24 жовтня 2019 року в ITC ІПНП за №30852 (повідомлення на лінію « 102» за № 45046556 та № 45047028).
13. Відповідно до листа ГУНП в Одеській області від 22 листопада 2019 року №5/1-84аз повідомлення ОСОБА_1 та Жолобчука О.Л. були зареєстровані Київським ВП у м. Одесі. 24 жовтня 2019 року до ITC ІПНП за №30852, №30855, об`єднані та розглянуті відповідно до Закону № 393/96-ВР й списані до справи.
14. 25 жовтня 2019 року о 10:00 год на скорочений номер відділу служби "102" Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від адвоката Жолобчука О.Л. про те, що «працівники забудовника перешкоджають його адвокатській діяльності та штовхають заявника».
15. Заповнену електронну картку № 45082849 оператор комп`ютерного набору 1-ої категорії Лісовська ввела в ІТС ІП НПУ «Цунамі» о 10:02 год, яка автоматично надійшла до Київського відділу поліції ГУНП в Одеській області (ЄО ІПНП № 30912 від 25.10.2019) та монітор диспетчера.
16. Інспектор-черговий чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області лейтенант поліції Уткіна Т.М. призначила та направила о 10:08 год на місце події СОГ Київського ВП ГУНП та наряд УПП «Океан-0152» н/з авто 3474 у складі поліцейських 1-ої роти 2-го батальйону ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , який підтвердив завдання, проставив відмітку про прибуття о 10:24 год. За результатами відпрацювання повідомлення інспектор УПП в Одеській області ОСОБА_6 о 10:48 год надав електронний рапорт, за змістом якого "із заявником зв`язатись не вдалось, поза зоною досяжності, перевіривши прилеглу територію заявника не виявлено, конфліктних ситуацій не виявлено, заяв та клопотань не надходило". Цей факт підтверджено ОСОБА_6 шляхом надання показань у якості свідка у ході розгляду цієї справи. 
17. 25 жовтня 2019 року на скорочений номер відділу служби « 102» Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від ОСОБА_1 о 10:06 год про те, що за вищевказаною адресою забудовник незаконно на даній території переносить паркан та влаштовує будівництво.
18. Заповнену електронну картку № 45083141 оператор комп`ютерного набору 1-ої категорії Гайворонська ввела в ІТС ІП НПУ «Цунамі» о 10:08 год, яка автоматично надійшла на монітор диспетчера. 
19. Інспектор-черговий чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області лейтенант поліції Уткіна Т.М. приєднала це повідомлення до раніше поданого повідомлення (електронна картка № 45082849 ).
20. Таким чином, доручені інспектором-черговим ЧЧ УОАЗОР ГУНП в Одеській області співробітникам УПП в Одеській області виклики громадянина Жолобчука О.Л. та ОСОБА_1 від 25 жовтня 2019 року за № 45082849 та № 45083141 мали були відпрацьовані поліцейськими ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
21. 28 жовтня 2019 року адвокат Жолобчук О.Л. звернувся до УПП в Одеській області ДПП із запитом, в якому просив повідомити, чи надходила до працівників УПП в Одеській області ДПП інформація за повідомленням ОСОБА_5 24 жовтня 2019 року оператору « 102» щодо протиправних дій відносно нього по вищевказаній адресі.
22. У відповіді на адвокатський запит від 28 жовтня 2019 року УПП в Одеській області ДПП повідомило адвоката Жолобчука О.Л. листом вих. №328а/з/41/13/05/03-19 від 30 жовтня 2019 року, що 24 жовтня 2019 року о 15:57 год на спецлінію « 102» надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_5 про те, що 24 жовтня 2019 року о 15:53 год за вищезазначеною адресою, фірма «Новий Люстдорф» під час будівництва будинку самовільно знесла огорожу до ділянки заявника. Тогож дня о 16:05 на спецлінію « 102» надійшло додаткове повідомлення з приводу прискорення наряду поліції щодо дій фірми, яка знесла паркан заявника. Вказане повідомлення зареєстровано в ЄО Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області №30852 від 24 жовтня 2019 року. Оперативний виїзд здійснював екіпаж у складі командира взводу №1 роти №1 батальйону №2 УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 та інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_8 . Також, було повідомлено, що оператори служби « 102» УІПКП не належать до структури патрульної поліції, тому з метою отримання інформації стосовно співробітника, який безпосередньо отримав та направив на відпрацювання зазначених вище викликів необхідно звернутися до ГУНП в Одеській області (м. Одеса, вул. Єврейська, 12). Крім того, було проінформовано, що матеріали ЄО 30852 від 24 жовтня 2019 року передано до подальшого розгляду до Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.
23. Також, 28 жовтня 2019 року адвокат Жолобчук О.Л. звернувся до УПП в Одеській області ДПП із запитом, де просив повідомити, чи надходила до працівників УПП в Одеській області ДПП інформація за повідомленням ОСОБА_1 25 жовтня 2019 року оператору « 102» щодо протиправних дій відносно неї по вищевказаній адресі .
24. УПП в Одеській області листом вих. №329а/з/41/13/05/03-19 від 30 жовтня 2019 року повідомило адвоката Жолобчука О.Л., що згідно ІПНП повідомлення на лінію « 102» 25 жовтня 2019 року від громадянки ОСОБА_1 про вчинення відносно неї протиправних дій по зазначеній вище адресі не надходило.
25. Відповідно до листа ГУНП в Одеській області від 05 листопада 2019 року №5/1-78аз повідомлення зареєстровані Київським ВП у м. Одесі 25 жовтня 2019 року до ITC ІПНП за № 30912, зазначені матеріали розглянуто відповідно до Закону № 393/96-ВР та списано до справи.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
26. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
26.1. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при отриманні виклику від громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , Жолобчука О.Л. працівники підрозділу « 102» діяли в межах чинного законодавства, не допускаючи порушень прав та інтересів позивача та не допускаючи жодної протиправної бездіяльності зі свого боку. Працівники підрозділу виконали низку дій, які передбачені Інструкцією з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16 лютого 2018 року № 111 (далі - Інструкція № 111).
27. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності УПП в Одеській області ДПП щодо невиїзду за повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» о 10:00 годині, о 10:06 годині 25 жовтня 2019 року про події по АДРЕСА_1 та ухвалено у цій частині нове судове рішення. Визнано протиправною бездіяльність УПП в Одеській області ДПП щодо незабезпечення відвідування працівниками поліції місця ймовірного правопорушення по АДРЕСА_1 за повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" о 10:00 годині, о 10:06 годині 25 жовтня 2019 року про події за тією адресою. В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року залишено без змін.
27.1. Надаючи оцінку правомірності дій та рішень відповідачів апеляційний суд зазначив, що дії працівників підрозділу « 102» при отриманні виклику від громадян ОСОБА_5 , Жолобчука О.Л. , як представника ОСОБА_5 , не можна вважати такими, що порушують права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_1 , що унеможливлює їх оцінку за вказаним адміністративним позовом в порядку пункту 8 частини першої статті 4, статті 5, частини другої статті 9 КАС України, оскільки позивачка діє безпосередньо на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів, а не прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.
27.2. Суд апеляційної інстанції також погодився із висновком суду першої інстанції, що при отриманні рапортів від працівників територіального органу поліції та УПП в Одеській області ДПП про виконання завдання у інспектора-чергового ГУ НП в Одеській області не було підстав вважати, що така інформація є недостовірною, оскільки, до обов`язків інспектора-чергового не входить виїзд та відвідування за місцем повідомленням з метою перевірки даних, наданих іншими співробітниками поліції при реагуванні на ту, чи іншу подію.
27.3. Однак, на думку суду апеляційної інстанції, до суду першої та апеляційної інстанцій відповідачами-суб`єктами владних повноважень не надано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, а саме відеозапису відвідування місця події працівниками поліції з питань виконання повідомлення на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» о 10.00 годині від Жолобчука О.Л. , який діяв, як представник інтересів ОСОБА_1 , о 10.06 годині 25 жовтня 2019 року від ОСОБА_1  про події за вищезазначеною адресою та не надано належне обґрунтування для виправдання своїх дій.
27.4. Судом не прийнято електронні рапорти та свідчення працівників поліції, як належні, достатні та достовірні докази, оскільки вказані особи безпосередньо зацікавлені у певному результаті розгляду цієї справи, а данні GPS трекінгу щодо виїзду на адресу працівниками поліції не можуть підтвердити її безпосереднє відвідування.
27.5. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції вважав за необхідне вийти за межі позовних вимог у порядку частини другої статті 9 КАС України, мотивуючи необхідністю обрати ефективний засіб юридичного захисту з метою належного захисту прав та законних інтересів позивачки. Цей висновок обґрунтовано наявністю підстав для визнання протиправною бездіяльності УПП в Одеській області ДПП щодо незабезпечення відвідування працівниками поліції місця ймовірного правопорушення за вказаною адресою за повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" о 10.00 годині від адвоката Жолобчука О.Л., що діяв в інтересах ОСОБА_1 , о 10.06 годині 25 жовтня 2019 року від ОСОБА_1 щодо вищеописаних подій.
27.6. Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ГУ НП в Одеській області щодо ненадання в порядку № 393/96-ВР відповіді про результати розгляду заяви-повідомлення о 10.06 годині 25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 про подію за вищевказаною адресою, то суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для їх задоволення, оскільки, вказане повідомлення ОСОБА_1 від 25 жовтня 2019 року розглядалось Київським відділом поліції в м. Одесі ГУ НП в Одеській області в межах повноважень відповідно до вказаного Закону.
27.7. Суд також погодився із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання протиправними дії УПП в Одеській області ДПП щодо надання недостовірної інформації у відповіді за № 329а/з/41/13/05/03-19 від 31 жовтня 2019 року про ненадходження 25 жовтня 2019 року на лінію « 102» повідомлення про події за вказаною вище адресою, від ОСОБА_1 , оскільки судами установлено, що відомості про події 25 жовтня 2019 року вносились до ІПНП не співробітниками УПП в Одеській області, обмеженими вхідними даними у запиті, які були надані для здійснення пошуку в ІПНП, та у зв`язку з приєднанням вказаного виклику до раніше зареєстрованого в журналі єдиного обліку Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області виклику Жолобчука О.Л. від 25 жовтня 2019 року за № 30912, що своєю чергою призвело до не відображення в ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» відомостей про здійснений ОСОБА_1 25 жовтня 2019 року о 10:06 год виклик на лінію « 102» (№ 45083141).
27.8. Стосовно вимог позивачки щодо зобов`язання УПП в Одеській області ДПП області реагувати на заяви-повідомлення ОСОБА_1 на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» про події по АДРЕСА_1 шляхом забезпечення відвідування працівниками поліції місця події за вказаною адресою в межах покладених повноважень, апеляційний суд зазначив, що права позивачки не можуть бути захищені на майбутнє, коли їх порушення ще не відбулося та погодився із висновком суду першої інстанції щодо    відсутності правових підстав для їх задоволення у вказаній частині.
27.9. При цьому, за висновком суду апеляційної інстанції факт заподіяння позивачці моральної шкоди, у зв`язку з неправомірними діями та/або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача - не підтверджені достовірними, достатніми, належними та допустимими доказами.
28. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року скасовано, а справу № 420/239/20 направлено на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.
28.1. Скасовуючи оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та направляючи справу на новий судовий розгляд, Верховний Суд виходив з того, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки аргументам позивачки та не вивчив обставин справи щодо звернень Жолобчука О.Л. як представника позивачки до органів поліції, що є визначальним при вирішенні питання щодо правомірності дій чи допущення бездіяльності працівниками підрозділу за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» та розгляду справи по суті заявлених позовних вимог. 
28.2. Окрім того, Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції, визнавши бездіяльність УПП в Одеській області ДПП протиправною, не забезпечив захист прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень. Сама лише констатація у судовому рішенні порушення прав позивача не завжди може бути достатньою для того, щоб захист міг вважатися ефективним. Одним із ефективних засобів юридичного захисту є адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної. З огляду на встановлені обставини, суд касаційної інстанції визнав передчасними висновки суду апеляційної інстанції, що позовні вимоги стосовно відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню.
29. За наслідками нового розгляду постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності УПП в Одеській області ДПП щодо невиїзду за повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" о 15:53-15:57 годині, о 16:05 годині, о 16:31 годині 24 жовтня 2019 року та о 10:00 годині, о 10:06 годині 25 жовтня 2019 року про події по вищезазначеній адресі, а також про стягнення моральної шкоди. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність УПП в Одеській області ДПП щодо незабезпечення відвідування працівниками поліції місця ймовірного правопорушення за вищевказаною адресою за повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" о 15:53-15:57 годині, о 16:05 годині, о 16:31 годині 24 жовтня 2019 року та о 10:00 годині, о 10:06 годині 25 жовтня 2019 року про події по АДРЕСА_1 . Стягнуто з Департаменту ПП на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року залишено без змін.
29.1. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що у зв`язку із наявністю підстав для визнання протиправною бездіяльності Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо незабезпечення відвідування працівниками поліції місця ймовірного правопорушення за вказаною вище адресою за повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції " 102" о 15:53-15:57 годині, о 16:05 годині, о 16:31 годині 24 жовтня 2019 року та о 10:00 годині, о 10:06 годині 25 жовтня 2019 року про події за вищезазначеною адресою для належного захисту прав та законних інтересів позивачки та для обрання ефективного засобу юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції, наявні підстави для виходу за межі позовних вимог в порядку частини другої статті 9 КАС України.
29.2. Суд також дійшов висновку про доведеність твердження позивачки, що протиправною бездіяльністю УПП в Одеській області ДПП щодо незабезпечення відвідування працівниками поліції місця ймовірного правопорушення за вищезазначеною адресою за повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" 24-25 жовтня 2019 року, відповідачем заподіяно їй моральні страждання, які полягали насамперед у порушенні звичного способу життя, у переживаннях у зв`язку із ймовірними правопорушеннями за допомогою щодо усунення яких вона зверталася до органу поліції, необхідністю докладати додаткових зусиль для оскарження дій та бездіяльності правоохоронного органу. 
29.3. Ураховуючи вказаний висновок, стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.
29.4. Щодо позовної вимоги № 1 до ГУ НП в Одеській області, то висновки та мотиви суду апеляційної інстанції є аналогічними до висновків та мотивів, викладених у постанові від 16 грудня 2020 року відповідно до яких при отриманні рапортів від працівників територіального органу поліції та УПП в Одеській області ДПП про виконання завдання у інспектора-чергового ГУ НП в Одеській області не було підстав вважати, що така інформація є недостовірною. 
29.5. Незмінними лишилися мотиви суду щодо відсутності підстав для зобов`язання ГУНП в Одеській області реагувати на заяви-повідомлення позивачки на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» про події по АДРЕСА_1 шляхом забезпечення відвідування працівниками поліції місця події за вказаною адресою в межах покладених повноважень, оскільки права позивача не можуть бути захищені на майбутнє, коли їх порушення ще не відбулося.
29.6. Щодо позовної вимоги № 4 про ненадання відповідачем 1 в порядку Закону № 393/96-ВР відповіді про результати розгляду заяви-повідомлення о 10:06 годині 25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки листом від 05 листопада 2019 року №5/1-78аз ГУ НП в Одеській області повідомило адвоката Жолобчука О.Л., що вказане повідомлення було розглянуто Київським відділом поліції в м. Одесі ГУ НП в Одеській області. 
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух в касаційній інстанції
30. 24 травня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року у справі № 420/239/20, де скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог № 1, 4, 5 до ГУ НП в Одеській області та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог у цій частині.
31.1. В обґрунтування касаційної скарги скаржник указує на те, що не забезпечення відвідування працівниками поліції місця події по АДРЕСА_1 за 5 повідомленнями на телефон за скороченим номером « 102» визнано П`ятим апеляційним адміністративним судом у постанові від 20 квітня 2021 року, однак позов задоволено лише в частині відповідачів УПП в Одеській області ДПП та Департаменту ПП.
31.2. Скаржник наголошує, що приймаючи рішення у частині позовної вимоги № 1 про визнання протиправною бездіяльності ГУ НП в Одеській області щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» судами першої та апеляційної інстанції не застосовано статтю 3 Конституції України, статтю 1, пункти 1, 2 частини першої статті  2, пунктів 1, 4, 5, 10, 14 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 4 пункту 1 розділу 2, підпунктів 6, 11, 16 пункту 13 розділу 3, підпунктів 4, 9 пункту 2 розділу 4, пункту 1 розділу 7, підпунктів 3, 6, 7 пункту 1 розділу 9 Інструкції № 111, у тому числі: повинні здійснюватися реагування на всі повідомлення про правопорушення або події; оперативний черговий зобов`язаний контролювати виконання завдань нарядами, контролювати своєчасне прибуття нарядів та ін.
31.3. З урахуванням вказаних норм, на думку скаржника, належним реагуванням на повідомлення про події та захист прав і свобод людини є фактичне прибуття нарядів поліції на місце події, а не складання паперових документів, подання рапортів чи проставляння відміток поліцейськими.
31.4. В обґрунтування наявності підстав задоволення позовної вимоги № 4 про ненадання в порядку Закону № 393/96-ВР відповіді щодо результатів розгляду заяви-повідомлення о 10:06 годині 25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 , указує, що відповідно до пункту 4 розділу 4 Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого Наказом МВС України № 930 від 15 листопада 2017 року громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів (підрозділів) поліції, має права, визначені статтею 18 Закону Закону № 393/96-ВР.
31.5. Зазначає, що відповідно до матеріалів справи та встановлених у суді обставин, заява-повідомлення о 10.06 годині 25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 про подію на АДРЕСА_1 надійшла безпосередньо до ГУ НП в Одеській області, а саме на лінію « 102» УОАЗОР ГУНП в Одеській області.
31.6. Разом з тим, як стверджує скаржник, відповідь на вказану заяву-повідомлення їй від ГУНП в Одеський області, який отримав цю заяву, як і від Київського ВП в м.Одеса не надходила.
31.7. Скаржник також стверджує, що при ухваленні рішення в частині вимоги № 5 про стягнення з ГУ НП в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивачки моральну шкоду, судами не застосовано положення статей 1173, 1174 ЦК України.
31.8. Зазначає, що при ухваленні оскаржуваної постанови суд апеляційної інстанції не врахував висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 17 березня 2021 року за результатами касаційного перегляду судових рішень у цій справі, де зазначено, що розглядаючи цю справу, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки аргументам позивачки та не вивчив обставини справи щодо звернень Жолобчука О.Л. як представника позивачки до органів поліції, що є визначальним при вирішенні питання щодо правомірності дій чи допущення бездіяльності працівниками підрозділу за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» та розгляду справи по суті заявлених вимог.
32. 24 травня 2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Єресько Л.О., судді Загороднюк А.Г., Соколов В.М.
33. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
34. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 11 травня 2022 року закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 345 КАС України.
Позиція інших учасників справи
35. Від ГУ НП в Одеській області, Департаменту ПП, УПП в Одеській області ДПП та третіх осіб: Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, поліцейських 1-ої роти 2-го батальйону Київського відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_7, ОСОБА_8 , дільничного офіцера поліції Київського відділу поліції ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Назаренка Олександра Володимировича, поліцейських 1-ої роти 2-го батальйону Київського відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу не подано, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішень судів попередніх інстанцій за наявними в справі матеріалами.
Позиція Верховного Суду
Нормативне регулювання, оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
36. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
37. За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
38. Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
39. Згідно до статті 2 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII ) завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
40. Основні повноваження поліції містяться у статті 23 Закону № 580-VIII у пункті 5 частини першої якої вказано, що поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.
41. Порядок реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події (далі - правопорушення або події), а також оперативного інформування в центральному органі управління поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції України, територіальних органах поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях, м. Києві (далі - ГУНП), їх територіальних (відокремлених) підрозділах (далі - ТВП) встановлюється Інструкцією з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженою наказом МВС України від 16 лютого 2018 року № 111 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Інструкція № 111).
42. Підпунктом 1 пункту 1 розділу ІІ Інструкції № 111 обумовлено, що органи (підрозділи) поліції та їх посадові особи під час реагування на правопорушення або події повинні здійснювати реагування на всі повідомлення про правопорушення або події, інформація про які отримана в будь-який спосіб, направлення на місця подій сил і засобів поліції, необхідних для захисту прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяння їх реалізації.
43. Верховний Суд повторно звертає увагу, що у касаційній скарзі скаржниця оскаржує судові рішення лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог: № 1 щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» та зобов`язанні ГУ НП в Одеській області реагувати на всі заяви-повідомлення на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» про події по вищевказаній адресі шляхом виїзду на місце події за вказаною адресою в межах покладених повноважень; № 4 щодо ненадання в порядку Закону № 393/96-ВР відповіді про результати розгляду заяви-повідомлення о 10:06 годині 25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 та № 5 щодо стягнення з ГУ НП в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивачки моральної шкоди в розмірі 41730,00 гривень. 
44. В частині позовних вимог до УПП в Одеській області ДПП та Департаменту ПП касаційна скарга доводів незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями не містить, а тому Верховний Суд не перевіряє застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у цій частині судових рішень. 
45. Таким чином спірним питанням на стадії цього касаційного провадження є, зокрема, наявність протиправної бездіяльності ГУ НП в Одеській області щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" та щодо ненадання в порядку Закону № 393/96-ВР відповіді про результати розгляду заяви-повідомлення, що в свою чергу, за твердженнями позивачки, призвело до заподіяння їй моральної шкоди.
46. Направляючи цю справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції Верховний Суд у постанові від 17 березня 2021 року за наслідками перегляду судових рішень у цій справі зазначив, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки аргументам позивачки та не вивчив обставин справи щодо звернень Жолобчука О.Л. як представника позивача до органів поліції, що є визначальним при вирішенні питання щодо правомірності дій чи допущення бездіяльності працівниками підрозділу за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» та розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.
47. За результатами нового розгляду цієї справи щодо позовної вимоги № 1 в частині бездіяльності ГУ НП в Одеській області щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" о 15:53-15:57 годині, о 16:05 годині, о 16:31 годині 24 жовтня 2019 року та о 10:00 годині, о 10:06 годині 25 жовтня 2019 року, то суд апеляційної інстанції притримався свої попередньої позиції, викладеної у постанові від 16 грудня 2020 року, і погодився із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для її задоволення, оскільки при отриманні відповідних рапортів про виконання завдання у інспектора-чергового ГУНП в Одеській області не було підстав вважати, що ця інформація є недостовірною, адже до обов`язків інспектора-чергового не входить виїзд за місцем повідомленням з метою перевірки даних, наданих іншими співробітниками поліції при реагуванні на ту чи іншу подію.
48. Суд апеляційної інстанції також погодився із висновком суду першої інстанції, що працівники підрозділу « 102» при отримання викликів 24-25 жовтня 2019 року виконали низку дій, що передбачені Інструкцією № 111 та діяли в межах чинного законадавства.
49. Одночасно суд констатував, що ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанцій відповідачами не надано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів відвідування місця події працівниками поліції з питань виконання повідомлення на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» о 15:53-15:57 годині, о 16:05 годині, о 16:31 годині 24 жовтня 2019 року та о 10:00 годині, о 10:06 годині 25 жовтня 2019 року.
50. При цьому, суд апеляційної інстанції посилаючись на виконання працівниками підрозділу « 102» низки дій, які передбачені Інструкцією № 111, не надав оцінку жодному аргументу та доводам позивачки щодо бездіяльності ГУ НП в Одеській області, яка полягає у недотриманні диспетчерами відповідача 1 вимог підпунктів 1, 4 пункту 1 розділу 2, підпунктів 6, 11, 16 пункту 13 розділу 3, підпунктів 4, 9 пункту 2 розділу 4 Інструкції № 111.
51. Водночас суди попередніх інстанцій зосередившись на відсутності обов`язків інспектора-чергового виїжджати за місцем повідомленням з метою перевірки даних, наданих іншими співробітниками поліції при реагуванні на ту чи іншу подію, не надали оцінку підставам цього позову з якими позивачка пов`язує протиправну бездіяльність ГУ НП в Одеській області щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102».
52. Однією з підстав позову, тобто обставиною, якою позивачка обґрунтовує зазначений предмет, є те, що низка дій, яку працівники відповідача зобов`язані були вчинити згідно Інструкції № 111, повинна бути спрямована на реалізацію кінцевого результату - реагування на виклики громадян на лінію « 102» та виїзд для запобіганню правопорушень, усунення загроз безпеці, профілактичну та превентивну діяльність, тощо. Відсутність кінцевого результату у вигляді прибуття поліцейського на місце події за повідомленням громадянина виключає сенс у всіх попередніх діях операторів « 102» та є проявом протиправної бездіяльності. Окрім того, у підстави позову у цій справі позивачкою покладено порушення працівниками відповідача 1 підпунктів 6, 11, 16 пункту 13 розділу 3, підпунктів 4, 9 пункту 2 розділу 4 Інструкції № 111 відповідно до яких диспетчер, оперативний черговий ГУ НП в Одеській області, за наявністю чисельних повідомлень про події на АДРЕСА_1, не забезпечили, а також не проконтролювали направлення та прибуття на місце події нарядів поліції.
53. Надаючи оцінку оскаржуваному судовому рішенню у межах доводів касаційної скарги за правилами статті 341 КАС України, Верховний Суд виходить із такого.
54. Положеннями частини першої статті 30 Закону № 580-VIII обумовлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.
55. Підпунктами 1, 4 пункту 1 розділу 2 Інструкції № 111 встановлено, що органи (підрозділи) поліції та їх посадові особи під час реагування на правопорушення або події повинні здійснювати, зокрема, реагування на всі повідомлення про правопорушення або події, інформація про які отримана в будь-який спосіб, направлення на місця подій сил і засобів поліції, необхідних для захисту прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяння їх реалізації; особисту безпеку громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів, попередження чи припинення правопорушень, виявлення та затримання осіб, які їх учинили, усунення негативних наслідків правопорушень або подій.
56. Вказаною Інструкцією передбачено як обов`язки працівників підрозділу « 102» так і обов`язки диспетчера управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП щодо приймання і реєстрації заяв та повідомлень про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та організацію реагування на них.
57. Так, працівники підрозділу « 102», зокрема, приймають від заявника інформацію про правопорушення або подію, вносять її до системи ІПНП; унесену до системи ІПНП інформацію в електронному вигляді автоматично передають для реагування працівникам поліції, уповноваженим здійснювати організацію реагування на правопорушення або події; після встановлення первинних даних зберігають в системі ІПНП початкові відомості відомості, які направляють відповідним працівникам поліції або оперативно-диспетчерським службам інших органів державної влади, уповноваженим здійснювати організацію реагування на правопорушення або події, повідомляють заявника про виїзд наряду поліції (пункт 10 розділу ІІ Інструкції № 111).
58. Отримавши інформацію про правопорушення або подію, не очікуючи надходження уточнюючих обставин, у строк до однієї хвилини в системі ІПНП диспетчер призначає та направляє на місце події наряд поліції або окремого поліцейського (пункт 13 розділу ІІІ цієї інструкції).
59. Згідно підпункту 6 пункту 13 розділу ІІІ цієї Інструкції визначено обов`язок диспетчера, у разі відсутності вільного наряду поліції у строк до трьох хвилин уживати заходів щодо направлення на місце події (з повідомленням оперативного чергового) СОГ, нарядів поліції охорони (за умови наявності вільних нарядів, не задіяних для реагування на сигнали "Тривога" з охоронюваних об`єктів), інших поліцейських або будь-яких інших нарядів.
60. Підпунктом 11 пункту 13 цього розділу встановлено обов`язок диспетчера перевіряти зміст та повноту інформації про правопорушення або подію, своєчасність отримання завдань нарядами поліції, а також за необхідності телефоном з`ясовувати в заявника необхідну додаткову інформацію.
61. Відповідно до підпункту 16 пункту 13 розділу ІІІ Інструкції № 111 диспетчер постійно підтримує зв`язок із задіяними нарядами поліції, СОГ, контролює роботу всіх нарядів поліції з виконання поставлених завдань щодо організації реагування на правопорушення або події.
62. Підпунктом 17 пункту 13 цього розділу встановлено, що диспетчер здійснює контроль роботи всіх нарядів поліції в зоні оперативного реагування за допомогою можливостей системи ІПНП, перевіряючи інформацію, що надходить із планшетних пристроїв, закріплених за службовими автомобілями (трек маршруту та місцезнаходження наряду або СОГ, отримання ними завдання, підтвердження прибуття та виконання завдання.
63. Таким чином з аналізу вищенаведених положень Інструкції слідує, що реагування на правопорушення або події полягає у вчиненні працівниками підрозділів « 102» та диспетчерами ГУ НП в залежності від покладених Інструкцією № 111 комплексу дій не лише із приймання екстрених викликів, заяв та повідомлень про правопорушення або події, а й реагування на всі повідомлення про правопорушення або події шляхом призначення та направлення на місця подій сил і засобів поліції, у разі відсутності вільного наряду поліції у строк до трьох хвилин уживати заходів щодо направлення на місце події СОГ, нарядів поліції охорони, інших поліцейських або будь-яких інших нарядів, а також перевірка своєчасності отримання завдань нарядами поліції, з`ясування у заявника необхідної додаткової інформації, постійне підтримання зв`язку із задіяними нарядами поліції, контроль за роботою всіх нарядів поліції з виконання поставлених завдань, отримання ними завдання, підтвердження прибуття та виконання завдання.
64. До обов`язків диспетчера також віднесено доповідати старшому зміни інформацію про виявлені недоліки в роботі нарядів поліції з реагування на заяви та повідомлення про правопорушення або події.
65. Кінцевою метою такого реагування згідно цієї Інструкції і буде захисту прав і свобод людини шляхом невідкладного прибуття працівників поліції до заявника або на вказане місце події з метою припинення правопорушення.
66. Однак, суд апеляційної інстанції не надав оцінку діям працівників відповідача 1 щодо забезпечення направлення на місце події поліцейського наряду ураховуючи наявність чисельних викликів за адресою АДРЕСА_1 , які надходили на номер « 102» на відповідність їх вимогам підпункту 6 пункту 13, підпунктам 11, 16, 17 пункту 13 розділу ІІІ Інструкції № 111.
67. Окрім того, зазначаючи, що при отриманні відповідних рапортів про виконання завдання у інспектора-чергового ГУНП в Одеській області не було підстав вважати, що ця інформація є недостовірною, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою ту обставину, що 24 жовтня 2019 року на скорочений номер відділу служби "102" Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУ НП в Одеській області о 16:31 год від Жолобчука О.Л. надійшло третє поспіль повідомлення щодо подій за вищевказаною адресою.
68. Більше того, 25 жовтня 2019 року від Жолобчука О.Л. та ОСОБА_1 продовжили надходити повідомлення (о 10:00 год та 10:08 год) щодо незаконних дій забудовника за вищевказаною адресою. 
69. Понад те, за встановлених судами попередніх інстанцій обставин за трьома повідомленнями, які надходили 24 жовтня 2019 року від ОСОБА_5 та Жолобчука О.Л. на номер « 102» поліцейськими складалися рапорти - «заявник самостійно звернеться до ВП», при цьому одночасно від заявників продовжували надходити повідомлення на номер « 102» про події за вказаною вище адресою.
70. Вказане надавало підстави для диспетчера дійти висновку про недостовірність попередньої інформації від поліцейських щодо прибуття на місце події та суперечність інформації, яка містилася в електронних рапортах поліцейських.
71. Констатуючи про відсутність належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів відвідування місця події працівниками поліції з питань виконання повідомлення на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" о 15:53-15:57 годині, о 16:05 годині, о 16:31 годині 24 жовтня 2019 року та о 10:00 годині, о 10:06 годині 25 жовтня 2019 року суд апеляційної інстанції не дослідив та не встановив, чи вчинялися диспетчерами відповідача 1 відповідні дії з метою виконання обов`язку щодо контролю за отриманням завдання нарядами поліції та контролю за їх роботою з виконання поставлених завдань щодо організації реагування на правопорушення.
72. Своєю чергою згідно підпункту 14 пункту 10 розділу ІІІ Інструкції № 111 до обов`язків диспетчера віднесено невідкладно доповідати старшому чергової зміни про надходження скарг громадян на дії/бездіяльність працівників поліції, порушення їх прав і свобод, повторних звернень щодо неналежної організації реагування працівниками поліції на повідомлення, проставляючи відповідні відмітки в системі ІПНП.
73. Разом з тим рішення суду апеляційної інстанції не містить висновків оцінки дотримання диспетчерами відповідача 1 вимог підпункту 14 пункту 10 розділу ІІІ Інструкції № 111 з огляду на надходження п`яти повідомлень протягом 24 та 25 жовтня 2019 року про події за адресою АДРЕСА_1. 
74. Переглядаючи рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у цій справі та направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції у постанові від 17 березня 2021 року Верховний Суд вже звертав увагу на необхідності з`ясування апеляційним судом обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, зокрема і щодо вивчення обставин справи щодо звернень Жолобчука О.Л. як представника позивача до органів поліції, що є визначальним при вирішенні питання щодо правомірності дій чи допущення бездіяльності працівниками підрозділу за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" та розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.
75. Однак, надаючи оцінку діям відповідача 1 в частині дотримання положень Інструкції № 111 суд апеляційної інстанції наведені вище обставини залишив поза увагою, не надав їм належної оцінки, як і не врахував висновки суду касаційної інстанції, викладені у постанові від 17 березня 2021 року. 
76. Ураховуючи наведене, колегія суддів констатує, що суд апеляційної інстанції при ухвалені оскаржуваного судового рішення не надав оцінку оскаржуваній бездіяльності суб`єкта владних повноважень у контексті частини другої статті 2 КАС України, а тому дійшов передчасних висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог до ГУ НП в Одеській області щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями.
77. Щодо позовної вимоги № 1 в частині зобов`язання ГУНП в Одеській області реагувати на заяви-повідомлення позивачки на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" про події по АДРЕСА_1 шляхом забезпечення відвідування працівниками поліції місця події за вказаною адресою в межах покладених повноважень, то колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, про відсутність підстав для її задоволення, оскільки в судовому порядку підлягають поновленню порушенні права позивача. Права позивача не можуть бути захищені на майбутнє, коли їх порушення ще не відбулося.
78. Щодо висновків суду апеляційної інстанції відповідно до яких відсутні підстави визнавати протиправною бездіяльність ГУ НП в Одеській області щодо ненадання в порядку Закону № 393/96-ВР відповіді про результати розгляду заяви-повідомлення о 10:06 годині 25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 (позовна вимога № 4), оскільки з листа ГУ НП в Одеській області від 05 листопада 2019 року №5/1-78аз слідує, що відповідь на вказане звернення надавав Київський відділ поліції в м. Одесі ГУ НП в Одеській області.
79. Згідно з частиною першою статті 20 Закону України "Про звернення громадян" від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР) звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
80. При цьому за приписами частини третьої статті 15 Закону № 393/96-ВР відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
81. Приймання, реєстрації, розгляду звернень громадян, контролю за виконанням доручень за результатами розгляду звернень громадян та дотриманням строків їх розгляду, основні вимоги до організації проведення особистого прийому громадян і ведення діловодства за зверненнями громадян в органах та підрозділах Національної поліції України здійснюється відповідно до «Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України», затвердженого Наказом МВС України № 930 від 15 листопада 2017 року (далі - Порядок № 930).
82. Згідно пункту 12 розділу І Порядку № 930 звернення від громадян надходять до органів (підрозділів) поліції у вигляді листів, під час їх особистого прийому посадовими особами, з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку або за допомогою засобів телефонного зв`язку через контактні центри, телефонні «гарячі лінії».
83. Усі звернення громадян, що надходять до органів (підрозділів) поліції, підлягають обов`язковій класифікації за встановленими статтею 3 Закону № 393/96-ВР видами, а саме: пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) та скарги (пункт 13 розділу І вказаного порядку).
84. Відповідно до пункту 14 розділу І Порядку № 930 звернення може бути усним (викладеним громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні «гарячі лінії» та записаним (зареєстрованим) посадовою особою) чи письмовим, надісланим поштою або переданим громадянином особисто чи через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до законодавства України (у тому числі під час особистого прийому). Письмове звернення також може бути надісланим із використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).
85. Позивачка наголошує, що вказане звернення було отримано УОАЗОР ГУ НП в Одеській області, а саме на лінію « 102», а тому відповідно до частин третьої та четвертої Закону № 393/96-ВР відповідь на нього мало бути надано саме ГУ НП в Одеській області.
86. Більше того, за твердженнями позивачки, які викладено у відповіді на відзив ГУ НП в Одеській області, а також апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції, відповідь на адресу позивачки на вказане звернення не надходила ні від ГУ НП в Одеській області, ні від Київського відділу поліції в м. Одесі ГУ НП в Одеській області.
87. Разом з тим вказані доводи залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції, а обставини щодо розгляду вказаного звернення ОСОБА_1 від 25 жовтня 2019 року, в тому числі і Київським відділом поліції в м. Одесі ГУ НП в Одеській області, судом не досліджувалися. 
88. Стосовно позовної вимоги № 5 про стягнення з ГУ НП в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивачки моральної шкоди, то вказана вимога є похідною від вимог № 1, 4, а отже питання про її задоволення вирішується судом у разі встановлення факту визнання судом порушення відповідачем прав позивача, і як наслідок вирішення питання щодо способу відновлення порушеного права.
89. Отже питання про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди бути вирішуватися судом з урахуванням стандартів напрацьованих практикою ЄСПЛ та національною практикою згідно положень ЦК України в межах задоволених позовних вимог. 
90. Підсумовуючи наведене, Верховний Суд констатує, що висновки суду апеляційної інстанції в частині встановлення бездіяльності ГУ НП в Одеській області щодо неналежного реагування за неодноразовими повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" о 15:53-15:57 годині, о 16:05 годині, о 16:31 годині 24 жовтня 2019 року та о 10:00 годині, о 10:06 годині 25 жовтня 2019 року про події по АДРЕСА_1 та щодо ненадання в порядку Закону № 393/96-ВР відповіді про результати розгляду заяви-повідомлення о 10:06 годині 25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 протиправною є передчасними. 
91. На переконання колегії суддів суду касаційної інстанції, судом апеляційної інстанції при перегляді адміністративної справи не виконано вимоги статті 308 КАС України, не надано оцінку ключовим доводам учасника справи по суті оскаржуваної вимоги, не досліджено наявні у матеріалах справи докази, не надано оцінку обставинам, на які посилається учасник справи.
92. На вказане уже звертав увагу Верховний Суд у постанові від 17 березня 2021 року, направляючи цю справу на новий розгляд, однак суд апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи не врахував цих зауважень.
93. Верховний Суд також звертає увагу, що одне із призначень обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті, та надати стороні можливість його оскарження у разі незгоди з аргументами суду. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль за здійсненням правосуддя. А тому при оскаржені рішення суду слід звертати увагу на те, що залишення без уваги ключових доводів сторони є прямим порушенням процесу.
94. Реагуючи на доводи касаційної скарги згідно яких в ухваленні рішення суду першої інстанції брав участь суддя, якому раніше позивачкою заявлено відвід, що свідчить, на її думку, про прийняття судового рішення упередженим складом суду, колегія суддів уважає за необхідне зазначити таке.
95. Право на розгляд неупередженим складом суду є складовою права на справедливий суд, встановленим статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.
96. Частиною третьою статті 317 КАС України визначено вичерпний перелік обставин, коли порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, зокрема, в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою.
97. Отже, розгляд справи суддею, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, незалежно від інших доводів апеляційної скарги, є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а тому судом таким доводам, зазначеним в апеляційній скарзі повинна надаватися оцінка. 
98. Як слідує зі змісту апеляційної скарги позивачка обґрунтовувала апеляційну скаргу такою підставою, однак, зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що судом апеляційної інстанції вказаній підставі оцінку не надано.
99. Своєю чергою приписами частини першої статті 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
100. Таким чином, судом апеляційної інстанції не виконано вимоги частини першої статті 308 КАС України, оскільки доводи позивачки про ухвалення рішення суду першої інстанції суддею, який на її думку, був упередженим щодо неї залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції.
101. Згідно частини першої статті 328 КАС України суд касаційної інстанції в касаційному порядку переглядає рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи. Позаяк позивачка оскаржує рішення суду першої інстанції також і з підстав, що у її справі суддя не був безстороннім та неупередженим, то суд касаційної інстанції позбавлений можливості надати оцінку таким доводам, викладеним у касаційній скарзі, оскільки вони не були предметом апеляційного перегляду справи.
102. Цим доводам позивачки суд апеляційної інстанції повинен обов`язково надати оцінку під час нового розгляду цієї справи.
103. Колегія суддів наголошує, що до повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
104. Оскільки вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судами попередніх інстанції, тому з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні) відсутня можливість перевірити правильність їхніх висновків в цілому по суті спору.
105. Стосовно підстави звернення із цією касаційною скаргою щодо відсутності висновків Верховного Суду в частині застосування норм права у подібних правовідносинах, зокрема, підпунктів 1, 4 пункту 1 розділу 2, підпунктів 6, 11, 16 пункту 13 розділу 3, підпунктів 4, 9 пункту 2 розділу 4 Інструкції № 111, то висновок Верховного Суду формулюється внаслідок казуального тлумачення норми права при касаційному розгляді конкретної справи з урахуванням встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи та оцінки застосування судами цих норм права.
106. Ураховуючи, що за наслідками перегляду судових рішень у цій справі, Суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції не надано оцінку доводам учасників справи та оцінку обставинам, на які вони посилаються, а також оцінку діям відповідача крізь призму положень Інструкції № 111, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, що має визначальне значення для вирішення спірних правовідносин, то перевірити правильність застосування судом апеляційної інстанції вказаних вище норм матеріального права та надати правову оцінку щодо їх застосування не можливо.
107. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
108. Згідно з частиною другою статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.
109. Згідно з частиною четвертої статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
110. З огляду на приписи наведеної вище статті Верховний Суд констатує, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, неналежно досліджено зібрані у справі докази та не надано належної оцінки доводам сторін, що відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 КАС України є підставою для скасування оскаржених судових рішень і направлення справи на новий розгляд.
111. Таким чином постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року № 420/239/20 підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог № 1, 4, 5 до ГУ НП в Одеській області щодо визнання протиправною бездіяльність ГУ НП в Одеській області: щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" о 15:53-15:57 годині, о 16:05 годині, о 16:31 годині 24 жовтня 2019 року та о 10:00 годині, о 10:06 годині 25 жовтня 2019 року про події по АДРЕСА_1; щодо ненадання в порядку Закону № 393/96-ВР відповіді про результати розгляду заяви-повідомлення о 10:06 годині 25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 та стягнення з ГУ НП в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивачки моральної шкоди із направленням в цій частині справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
112. Під час нового розгляду справи у цій частині суду апеляційної інстанції необхідно ретельно дослідити спірні правовідносини з урахуванням викладених у цій постанові висновків і надати оцінку вказаним обставинам, що входять до предмета доказування у цій справі, та в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України.
113. В неоскаржуваній частині, що не перевіряється Верховним Судом у межах цього касаційного провадження (див. пункт 44 цієї постанови), рішення суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін.
114. З огляду на результат касаційного розгляду, витрати понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356, 359 КАС України, Верховний Суд 
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року у справі № 420/239/20 в частині відмови у задоволенні позовних вимог до Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо визнання протиправною бездіяльність ГУ НП в Одеській області: щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції "102"; щодо ненадання в порядку Закону № 393/96-ВР відповіді про результати розгляду заяви-повідомлення о 10:06 годині 25 жовтня 2019 року та стягнення з ГУ НП в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивачки моральної шкоди - скасувати.
3. Справу № 420/239/20 в цій частині позовних вимог направити до П`ятого апеляційного адміністративного суду на новий розгляд.
4. В іншій частині постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року № 420/239/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	Л.О. Єресько  А.Г. Загороднюк В.М.Соколов