ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 липня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/10566/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі 
апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року (головуючий суддя Сацький Р.В.) 
у справі  №280/10566/21
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення раніше призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії з 88% до 70% відповідних сум грошового забезпечення;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату заборгованості позивачу по пенсії, призначеній відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення з 01.04.2019, без обмеження максимальним розміром пенсії. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу призначена пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у розмірі 88% грошового забезпечення. Однак, здійснюючи перерахунок пенсії відповідно до рішення суду у справі № 280/1877/21 від 27.05.2021, відповідач розмір пенсії зменшив з 88% до 70% грошового забезпечення. В свою чергу, позивач вказує, що зазначені дії відповідача не відповідають нормам Конституції України та порушують право позивача на належний рівень пенсійного забезпечення та вважає, що наявні всі підстави для здійснення йому перерахунку та виплати пенсії, виходячи з 88% від розміру грошового забезпечення.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року адміністративний позов задоволено.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно обмежено розмір пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, а також неправомірно зменшено відсоткове значення розміру пенсії, оскільки позивачу пенсія була призначена до набрання чинності Закону України №3668-VI.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. Відповідач вважає, що висновки суду  про непоширення на позивача норм ч.2 розділу ІІ Закону №3668-VI  щодо обмеження максимального розміру пенсії не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вимоги щодо обмеження максимального розміру пенсії зазначено в Прикінцевих та Перехідних положеннях Закону №3668-VI і застосовуються на момент набрання чинності даними законами. 
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач – ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Запорізькій області, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», яка була йому призначена у розмірі 88% грошового забезпечення.
На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду 27.05.2021 у справі №280/1877/21 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 на підставі довідки Головного управління ДСНС України в Запорізькій області про розмір грошового забезпечення. Однак, пенсію перераховано виходячи з 70% грошового забезпечення, а не 88% як було встановлено при її призначенні.
За позицією відповідача оскільки  пенсія призначена позивачу відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  № 2262-XII, на час здійснення перерахунку пенсії застосуванню підлягає саме ця стаття, відповідно до вимог якої в редакції на час виникнення спірних відносин максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Також суд встановив і це не заперечується відповідачем, що відповідачем обмежена  пенсія позивача максимальним розміром у вигляді десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову та зазначає таке.
Згідно з правилами ч.2 ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII  перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Відповідно до ст.63 Закону № 2262-XII  в редакції на час виникнення спірних правовідносин  перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку (ч.1).
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону (ч.2).
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у  порядку  та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (ч.4).
Отже законодавцем визначена підстава для перерахунку пенсій, а саме: підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. При цьому визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій покладено на Кабінет Міністрів України. 
Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45.
Питання щодо підстав проведення перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 було предметом судового дослідження у справі між тими ж сторонами і вирішено Запорізьким окружним адміністративним судом  рішенням від 27.05.2021 у справі №280/1877/21, яке фактично відповідачем виконано шляхом перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 на підставі довідки Головного управління ДСНС України в Запорізькій області про розмір грошового забезпечення.
Щодо застосування відповідачем ст.13 Закону № 2262-XII,  відповідно до ч.1 ст.13  цього Закону (в редакції чинній з моменту прийняття  Закону № 2262-XII), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: пп.а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2 - 80 процентів.
Однак, оскільки  Законом №51-IV від 04.07.2002 внесено зміни до ч. 2  ст. 13 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тому з урахуванням внесених змін зазначеною частиною було передбачено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Як вбачається з матеріалів справи, не заперечується відповідачем,  пенсія позивачу призначена відповідно до ч. 2  ст. 13 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 88% грошового забезпечення.
В подальшому Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII, згідно яких цифри "90" замінено цифрами "80".
Відповідно до вимог ч.2 ст. 13 Закону № 2262-XII в редакції на час виникнення спірних відносин (з урахуванням внесених змін Законом від 27.03.2014 № 1166-VII) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Таким чином, зміна встановленого максимального розміру пенсії для її перерахунку здійснювалася після призначення позивачу пенсії і саме змінена редакція статті 13 Закону №2262-XII була застосована відповідачем при визначенні розміру пенсії позивача при проведенні перерахунку, хоча до часу проведення перерахунку пенсії пенсія позивача обчислювалась, виходячи з розміру 88% грошового забезпечення.
Такі дії відповідача стали наслідком помилкового застосування у спірних правовідносинах положень статті 13 Закону №2262-XII.
Внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються не перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій.  При перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням вислуги років.
При цьому застосуванню підлягає норма закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.
Відповідач не врахував, що вказані правові норми статті 13 Закону №2262-XII регулюють правовідносини щодо призначення відповідним категоріям військовослужбовців пенсії за вислугу років, а не правовідносини щодо проведення перерахунку уже призначеної пенсії.
Як зазначено вище, підстави, умови і порядок перерахунку пенсій військовослужбовцям визначені статтею 63 вказаного Закону.  
Правовідносини щодо призначення та перерахунку пенсії мають різну правову природу, так як є різними за змістом і механізмом проведення таких процедур.
Безперечно при призначенні відповідним категоріям військовослужбовців пенсії за вислугу років підлягають застосуванню правові норми статті 13 Закону №2262-XII, але ці норми не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.
Таким чином, внесені Законами №3668-VІ та №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80%, а згодом 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. 
Зміни до статті 63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.
Постанова Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 також не містить жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.
Враховуючи наведене, при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 04 лютого 2019 року у зразковій справі № 240/5401/18 (провадження № Пз/9901/58/18), залишеним у силі постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року.
Згідно вимог ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову та зобов`язання відповідача провести позивачеві перерахунок і виплату раніше призначеної пенсії з 01.04.2019 з розміру 88% грошового забезпечення.
Щодо позовної вимоги здійснити перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром, суд першої інстанції також дійшов правильних висновків. 
Частиною 1 статті 2 наведеного вище Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI передбачено, що  максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно  до  Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб",  не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема,  відповідно до  Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати 10740 гривень.
Одночасно цим Законом №3668-VI  внесені зміни до Закону №2262-ХІІ.
Відповідно до ч.5 ст.43 Закону №2262-ХІІ,  з урахуванням внесених Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI  змін, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії,  цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною,  індексації та інших доплат до пенсії,  встановлених законодавством,  крім  доплати  до  надбавок окремим   категоріям   осіб,  які  мають  особливі заслуги  перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти  прожиткових  мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
У подальшому у зв`язку з доповненням Законом №1080-VIII від 12.04.2016 статті 43 Закону №2262-ХІІ новими частинами частина 5 стала частиною 7.
Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року  № 2262-XII  зі змінами, а саме:
-  частини сьомої  статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень
При цьому Конституційний Суд України виходив з того, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом  №2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених  частиною п`ятою  статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016  положення ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають  чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Отже, з 20 грудня 2016 року частина 7 статті 43 Закону №2262-XII втратила чинність, а тому з цієї дати цей Закон, який є спеціальним у питаннях обчислення пенсії військовослужбовцям, не містить положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
Разом з тим, згідно зі ст.2 Закону №3668-VI, на приписи якої посилається відповідач, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих), зокрема відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Зазначені положення неконституційними не визнавались.
Таким чином з 20 грудня 2016 року склалась ситуація, коли двома законами по різному регулюється питання обмеження максимальним розміром пенсій військовослужбовців.
Вирішуючи питання, норми якого Закону підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
По-перше, згідно з преамбулою Закону №2262-XII цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених  Конституцією України  та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
Отже, саме Закон № 2262-XII є спеціальним Законом, який регулює питання пенсійного забезпечення військовослужбовців і він жодних обмежень щодо максимального розміру пенсії не містить.
По-друге, Конституційний Суд України в рішенні від 20 грудня 2016 року чітко зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом  №2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених  частиною п`ятою  статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Колегія суддів зауважує, що така позиція Конституційного Суду України стосується не тільки приписів ч.7 ст.43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, а й встановлює загальний підхід до спірних правовідносин, відповідно до якого пенсія військовослужбовця обмежена бути не може, оскільки це суперечить положенням ч.5 ст.17 Конституції України.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 19 лютого 2020 року у справі    №520/15025/16-а та від 03 листопада 2021 року у справі №360/3611/20 сформулювала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Такий висновок Велика Палата Верховного Суду сформулювала з огляду на те, що суперечливе та неоднозначне регулювання спірних відносин порушує вимогу «якості  закону», передбачену  Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод  від 4 листопада 1950 року, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).
Отже, з огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду, у цій справі застосуванню підлягають саме норми  Закону №2262-XII з урахуванням Рішення КСУ від  20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, а не  Закону №3668-VI, а тому пенсія військовослужбовців обмеженню максимальним розміром не підлягає.
Таким чином, відповідач протиправно після проведення перерахунку пенсії позивача з  квітня 2019 року застосував обмеження його пенсії максимальним розміром, а тому повинен здійснити перерахунок і виплату пенсії позивачу без такого обмеження.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.
Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

   П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року у справі  №280/10566/21 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко