УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

       Справа №295/14219/21 Головуючий у 1-й інст. Панченко Г. В. 
       Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        21 червня 2022 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., захисника Якимчука О.М. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , працюючого ФОП,

встановив:

       Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 29 квітня 2022 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Відповідно до постанови, 25.10.2021 о 01-53 год., у м. Житомирі по проспекту Незалежності, 75, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Volvo v50», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

На постанову суду захисником Якимчуком О.М. подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказує, що про існування вказаного протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 стало відомо 25.10.2021 від знайомого ОСОБА_2 .
Зазначає, що транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, водієм був його знайомий ОСОБА_2 , який без його дозволу взяв його автомобіль. Працівники поліції, через наявний в них доступ до інформаційного порталу Національної поліції за державним номерним знаком дізналися анкетні дані власника транспортного засобу та не встановивши достеменно особу, яка керувала транспортним засобом склали на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, хоча той взагалі не мав ніякого відношення до події адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника, на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №084157 від 25.10.2021, яким зафіксовані вищевикладені обставини (а.с.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 25.10.2021, відповідно до яких ОСОБА_1  у їх присутності відмовився на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду (а.с.4,5); письмовим направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 25.10.2021, згідно якого у ОСОБА_1 , були виявлені наступні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с.3); відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с. 7).

З матеріалів справи, в тому числі відеозапису вбачається, що у працівників поліції були всі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки певні ознаки (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці) свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а також керував транспортним засобом.

Доводи захисника про те, що за кермом транспортного засобу перебував не ОСОБА_1 , а був його товариш ОСОБА_2 , суд першої інстанції перевірив та обґрунтовано, на думку апеляційного суду, оцінив критично 

Такі висновки суду ґрунтуються на доказах, що є в матеріалах справи, а зокрема відеозаписах, згідно з якими водія, як ОСОБА_1 було встановлено за фотокарткою, хоча він намагався ввести працівників поліції в оману, документів не надавав, видавав себе за іншу особу щодо якої взагалі відсутня інформація в базі Національної поліції, при цьому плутався в анкетних даних, спочатку повідомив, що він ОСОБА_2 , а згодом, що він ОСОБА_5 .

Такі висновки суду першої інстанції у апеляційного суду сумнівів не викликають, апеляційний суд зважає і на те, що саме ОСОБА_1 є власником транспортного засобу, який було зупинено працівниками поліції під час переслідування за підозрою у вчинені ДТП, а його версія про те, що транспортним засобом, який вибув з його володіння без його згоди керувала інша особа є надуманою, оскільки жодних дій на її підтвердження цих обставин останній не вчинив, як після складання протоколу так і в суді, заяв, скарг до поліції не подавав, документів, чи інших даних, що підтверджують існування такої особи як ОСОБА_5 його контактних даних не надав, участі в суді для підтвердження своєї версії не забезпечив.

Зазначені обставини, також підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до яких, в їх присутності, водію ОСОБА_1  було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому медичному закладі, на що він відмовився. Водію роз`яснені його права передбачені ст. 63 Конституції України та 268 КУпАП.

Не дають підстав для сумнівів і доводи апеляційної скарги захисника про те що, ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння він не перебував, оскільки пройшов огляд самостійно і за висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 483 від 25.10.2021 року о 05.20 год., в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Згідно до вимог ч.4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і в присутності поліцейського.

Частиною 5 визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 9 інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 р. №1452/735 та зареєстрованою у МЮУ 11.11.2015 р. за № 1413/27858, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

За таких обставин, медичний огляд, який пройшов ОСОБА_1 самостійно о 05:20 год. не може свідчити про відсутність в його діях події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки не спростовує ухилення ОСОБА_1 у проходженні обов`язкового огляду о 01 год. 53 хв. 25.10.2021 р. на вимогу поліцейського і такий огляд, проведений з порушенням часового інтервалу, без присутності поліцейського, згідно вимог Закону вважається недійсним.

Крім того, за цим висновком, ОСОБА_1 не мав лише ознак алкогольного сп`яніння та здав сечу на етенол, результат дослідження якої відсутній, що свідчить про те, що огляд ОСОБА_1 , в повному об`ємі не проведений та ним не встановлено, що ОСОБА_1 , в стані алкогольного сп`яніння не перебував. 

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Якимчука Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 29 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1  - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
 
апеляційного суду                                                         В.В. Ляшук