УХВАЛА

08 серпня 2022 року
м. Київ

справа №813/4024/17
адміністративне провадження №К/990/19130/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Шишова О.О., 
суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року у справі №  380/4024/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Червоноградський завод металоконструкцій» до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,
установив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Червоноградський завод металоконструкцій» (далі - ТОВ «Червоноградський завод металоконструкцій») звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 26  жовтня 2021 року №0018831403, №00188441403, №0018861410, №0018871410.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10  березня 2021 року, позов задоволено.
ТОВ «Червоноградський завод металоконструкцій» подало заяву про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на проведення судово-економічної експертизи в сумі 38610  грн.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Червоноградський завод металоконструкцій» про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення витрати на проведення судово-економічної експертизи.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Червоноградський завод металоконструкцій» задоволено, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року у справі №  813/4024/17 скасовано, прийнято постанову, якою заяву ТОВ «Червоноградський завод металоконструкцій» про ухвалення додаткового судового рішення задоволено, стягнуто на користь ТОВ «Червоноградський завод металоконструкцій» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Львівській області судові витрати на проведення судової економічної експертизи в сумі 38610 грн.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Передбачений зазначеною статтею строк касаційного оскарження пропущено, оскільки оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 03 серпня 2021 року у відкритому судовому засіданні, в повному обсязі виготовлено 05 серпня 2021 року, а з касаційною скаргою скаржник звернувся до Верховного Суду через «Електронний суд» 25 липня 2022  року.
Водночас з касаційною скаргою скаржником було подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якої останній зазначає, що вже звертався до Верховного Суду з касаційними скаргами, однак їх було повернуто. Скаржник зауважує, що первинна касаційна скарга була подана у межах строку на касаційне оскарження; повторна касаційна скарга подана без суттєвих затримок та зайвих зволікань; касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки є необхідність сформувати висновок Верховного Суду щодо застосування норм права. Також скаржник просить врахувати: запровадження на території країни карантину згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11 березня 2020 року №  211; запровадження в країні воєнного стану згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та встановлення простою у роботі ДПС України та її територіальних органах. 
Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.
Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно убачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.
При вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги/відмови у відкритті касаційного провадження за вперше поданою касаційною скаргою до дати повторного звернення з касаційною скаргою і так далі.
Як убачається з матеріалів касаційної скарги, Єдиного державного реєстру судових рішень та згідно відомостей з Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», відповідач вже неодноразово реалізовував своє право на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у цій справі. Однак ухвалами Верховного Суду від 09 вересня 2021  року, від 20 жовтня 2021 року, від 14 грудня 2021 року, від 24 січня 2022 року, від 06  квітня 2022 року, від 27 квітня 2022 року та від 15 червня 2022 року касаційні скарги було повернуто.
Водночас у своїх ухвалах про повернення раніше поданих касаційних скарг Верховний Суд неодноразово надавав роз`яснення скаржнику щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень.
Зважаючи на значний пропуск строку на касаційне оскарження (майже рік), клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не можна вважати обґрунтованим.
Так, невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення   її скаржнику, не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.
Крім того, вчасна первинна подача касаційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки у такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.
Щодо посилання скаржника на обставину запровадження на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, то колегія суддів зазначає, що питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, тим більш, якщо пропуск цього строку відбувся ще до запровадження воєнного стану.
Також скаржником не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що причини пропуску строку на касаційне оскарження зумовлені обмеженнями, впровадженими державою для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2.
Інших поважних причин неможливості звернення до суду касаційної інстанції у строк, встановлений статтею 329 КАС України, скаржником не зазначено.
Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 339 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Оскільки касаційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених КАС України, таку касаційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення зазначених вище недоліків.
Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року у справі №  380/4024/17 залишити без руху.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, а також у разі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           О.  О. Шишов

Судді                                                                                                        І.  В. Дашутін

                                                                                                                 М.  М. Яковенко