УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 червня 2022 року
м. Київ
справа № 757/67834/21
провадження № 51-1761 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого              ОСОБА_1 ,
суддів                          ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах 
ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 3 лютого 2022 року з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження,
встановив:
У поданій касаційній скарзі порушується питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення, з достатнім обґрунтуванням його пропуску, а тому підлягає задоволенню.
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 3 лютого 2022 року відмовлено у задоволені скарги захисника на постанову старшого слідчого першого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 5 листопада 2021 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні 
№ 62021000000000703 від 20 серпня 2021 року.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року на підставі ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вказану ухвалу слідчого судді.
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 
14 лютого 2022 року та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
На обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, невмотивованою та необґрунтованою. Вважає що, відмовляючи у відкритті провадження за його апеляційною скаргою, апеляційний суд постановив рішення без урахування Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також загальних засад кримінального провадження. Стверджує, що суд апеляційної інстанції позбавив його підзахисного права на доступ до правосуддя та порушив загальні принципи гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. 
Перевіривши доводи адвоката, наведені в касаційній скарзі, долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Ухвала слідчого судді не є предметом перегляду суду касаційної інстанції, оскільки вона не входить до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку.
Щодо касаційної скарги адвоката в частині оскарження ухвали апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження, слід зазначити наступне.
Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, крім випадків, визначених законом. 
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що вищезазначеною нормою Конституції України гарантується право оскарження не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження. Норми КПК визначають, в яких випадках і які саме рішення підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Частиною 3 ст. 392 КПК передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено частинами 1 та 2 ст. 309 КПК і цей перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положенням ст. 394 цього Кодексу.
Враховуючи те, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від
3 лютого 2022 року не входить до переліку ухвал які підлягають оскарженню в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження.
Доводи адвоката щодо недотримання судом апеляційної інстанції загальних засад кримінального провадження також є неприйнятними.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. 
Ухвала слідчого судді постановлена в межах його повноважень за правилами ст. 306 КПК, розглянута по суті з прийняттям рішення відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК і підстав вважати, що апеляційний суд, відмовивши у відкритті апеляційного провадження не дотримався загальних засад кримінального провадження щодо забезпечення кожному права на оскарження процесуальних рішень, немає.
Верховний Суд також вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про позбавлення права на доступ до правосуддя суддею-доповідачем апеляційного суду, відмовляючи у відкритті провадження за його апеляційною скаргою.
Процедура перегляду судових рішень в суді апеляційної інстанції регламентована Розділом V КПК, та встановлює розумні обмеження щодо скарження певної категорії судових рішень. Такої ж позиції притримується Конституційний Суд України, відповідно до якої обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий п. п. 3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним. Воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання (п. 41 рішення у справі «Абрамова проти України» від 18 грудня 2018 року, заява № 41988/08; п. 78 рішення у справі «Зубац проти Хорватії» від 5 квітня 2018 року, заява № 40160/12 та інші).
Таким чином, колегія суддів вважає таке рішення обґрунтованим, постановленим із дотриманням вимог кримінального процесуального закону і обставин, які б були підставою для скасування ухвали апеляційного суду, судом не встановлено.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_4 та поновити йому строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 3 лютого 2022 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                             ОСОБА_3