РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 року
м. Рівне

Справа № 571/130/20
Провадження № 22-ц/4815/558/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді: Гордійчук С.О.,
суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.,

учасники справи: 
позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк»
відповідач:  ОСОБА_1 

розглянув в порядку письмового спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» адвоката Хоптар Ж.О. на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 13 грудня 2021 року, ухвалене в складі судді Комзюк А.Ф., дата складання повного тексту рішення 16 грудня 2021 року, у справі №571/130/20,
в с т а н о в и в :
У січні 2020 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії – Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позов мотивований тим, що 15 вересня 2017 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Одночасно з підписанням Заяви про приєднання ОСОБА_1 подала заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії у розмірі 14 000,00 грн.
Відповідач свої зобов`язання, передбачені кредитним договором, не виконує, не повертає кредит та не сплачує відсотки за його користування. В зв`язку з чим, станом на 17.01.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 21553,7 грн., що складається з: 13 967,95 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом), 5 075,15 грн. - проценти за користування кредитом, 537,11 грн. – комісія, 996,81 грн. – пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 624,13 грн. – пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 172,27 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 85,82 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 63,07 грн. – витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу, 31,39 грн. – витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.
Просив суд про задоволення позовних вимог.
Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 13 грудня 2021 року Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії – Рівненське обласне управління АТ «Ощадбанк» у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 15.09.2017 в сумі 21 553 (двадцять одна тисяча п`ятсот п`ятдесят три) гривні 70 копійок відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення яким позов задовольнити в повному обсязі.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, вказує, що відповідач повідомила банк про переказ з її картки вже після списання коштів іншою особою внаслідок передавання їй номеру картки та кодів з смс-повідомлень, отже ризик збитків здійснених даною операцією несе саме користувач - відповідач. Даний факт підтверджується тим, що проведення даної операції було здійснено коректно, з використанням необхідних реквізитів платіжної картки та з правильним введенням номера картки, строку її дії СVC2 паролю. Отже судом не в повному обсязі оцінені докази по справі, оскільки відповідачем не доведено дотримання нею умов договору, до того ж бездоказовим залишилось посилання відповідача на той факт, що відбулось саме незаконне списання коштів Банком з її рахунку.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції цим вимогам відповідає.
29 вересня 2017 року ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу та одночасно з підписанням Заяви про приєднання подала заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії, згідно якої АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії – Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» надав їй кредит у розмірі 14 000,00 грн. (а.с.7,8).
       Банк виконав свої зобов`язання, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти в межах обумовленої суми, що підтверджується меморіальним ордером та випискою з карткового рахунку (а.с.136, 137,138).
       У встановлені договором строки, відповідач зобов`язання не виконала, у зв`язку з тим станом 17 січня 2010 року заборгованість за кредитом становить 21553,70 гривні.
20 листопада 2018 року з карткового рахунку ОСОБА_1 за допомогою системи «WEB Banking» списано грошові кошти в розмірі 13000,00 гривень та 950,00 гривень (а.с. 128 на звороті та 139).
       В той же день відповідач звернулася на гарячу лінію Ощадбанк, оскільки будь-яких дій до перерахування коштів не вчиняла, розпорядження на списання коштів не давала та  звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення шахрайських дій. Рокитнівським відділенням поліції Сарненського відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідування про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст.190 ч.1 КК України (а.с.32).
21 листопада 2018 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до Ощадбанку із заявами про списання грошових коштів та 27 листопада 2018 року виконуючому обов`язки керуючого Рокитнівським ТВБВ Кравчук О.І. надала письмові пояснення (а..140-141,143-144).
       Відповідно до листа №5749/18 від 29.11.2018, відділом захисту операцій з БПК Ощадбанку повідомлено, що були розголошені реквізити платіжних карток третім особам, тому відсутні підстави для задоволення вимог для повернення грошових коштів та рекомендовано звернутися до правоохоронних органів (а.с.142).
Відповідно до п.19.14 та 9.15 розділу ІХ договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в редакції, яка діяла на дату отримання кредиту, ризик і відповідальність за несанкціоноване використання логіна, пароля, карткового пароля несе виключно клієнт, клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефону (відповідної сім-картки), номер якого визначений а заяві про приєднання до ДКБО.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до положень ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 % суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.
Відповідно до п.п. 7, 8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.
Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Обставини, які підлягають доказуванню позивачем повинні свідчити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності таких обставин, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних коштів.
Дана правова позиція, викладена ВС України у постанові від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, ВС у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св18), у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 691/699/16-ц ( провадження № 61-16504св18).
Аналогічну правову позицію викладено ВС в складі колегії суддів Другої судової палати КЦС у постанові від 17 липня 2019 року у справі №571/841/16-ц та від 16 грудня 2019 року у справі №161/9812/16-ц, провадження №61-18653св18.
Таким чином висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором, - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, оскільки АТ «Державний ощадний банк України» не підтвердив належними і допустимими доказами обставин, які б безспірно доводили, ОСОБА_2 , як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяла у доступі до відомостей по кредитній картці, її особового рахунку, акаунту чи мобільного додатку «Ощад-24», незаконному використанню ПІН -коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжну операцію 20 листопада 2018 року щодо перерахування з її карткового рахунку грошових коштів на загальну суму 13950 грн.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» адвоката Хоптар Ж.О. залишити без задоволення.
Рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 13 грудня 2021 року залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
Повний текст постанови складений 23 червня 2022 року.

Головуючий:                      

Судді: