ф
УХВАЛА

07 червня 2022 року 
м. Київ
справа № 120/9276/21-а
адміністративне провадження № К/990/12294/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:    
судді-доповідача - Губської О.А.,    
суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В.,
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року у справі №120/9276/21-а за позовом  ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити дії,  
в с т а н о в и в:  
ОСОБА_1 звернувся позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:  
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку (невиплата індексації грошового забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 29 листопада 2019 року по 14 липня 2021 року;  
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 , середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплата індексації грошового забезпечення) на користь  ОСОБА_1   за період з 29 листопада 2019 року по 14 липня 2021 року.  
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року позов задоволено:    
визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку (невиплата індексації грошового забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 29 листопада 2019 року по 14 липня 2021 року;  
стягнуто з військової частини НОМЕР_1 , середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплата індексації грошового забезпечення) на користь  ОСОБА_1   за період з 29 листопада 2019 року по 14 липня 2021 року.  
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задоволено частково.  
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року змінено та викладено третій абзац резолютивної частини таким чином: стягнути з військової частини НОМЕР_1 , середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплата індексації грошового забезпечення) на користь  ОСОБА_1   за період з 29 листопада 2019 року по 14 липня 2021 року у сумі 4512,73 гривні.   
В решті рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року залишено без змін.  
Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, військова частина НОМЕР_1 звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), надіславши її за допомогою засобів поштового зв`язку 17 травня 2022 року, яка надійшла до Суду 20 травня 2022 року.  
Скаржник просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2022  року й ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.  
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.    
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:    
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;    
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;    
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;    
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.    
В свою чергу, за змістом пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідними винятками згідно з частиною четвертою статті 257 указаного Кодексу є справи у спорах: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.    
Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, ця справа була розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак вона може бути оскаржена до Верховного Суду лише за наявності обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.  
З урахуванням зазначеного, скаржник вказує, що ця справа має виняткове значення для скаржника. Однак належного обґрунтування означеним обставинам не надає.    
Так, сама лише вказівка на те, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу або становить значний суспільний інтерес, без належного обґрунтування та за відсутності належних і допустимих доказів, не може бути визнана судом підставою для відкриття касаційного провадження у малозначних справах та у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження.    
Отже, аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах "а" - "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.  
Разом з тим, Суд також враховує позицію висловлену Європейським Судом з прав людини в ухвалі від 9 жовтня 2018 року щодо неприйнятності у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява № 26293/18). Суд визнав, що заява є неприйнятною rationemateriae у сенсі п. 3 (а) ст. 35 Конвенції і має бути відхилена відповідно до п. 4 цієї статті. ЄСПЛ зазначив, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. В ухвалі також ідеться, що в контексті аналізу застосування критерію rationevaloris щодо доступу до вищих судових інстанцій ЄСПЛ також брав до уваги наявність або відсутність питання щодо справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій. Однак у цій справі тією мірою, в якій заявниця ставила питання щодо справедливості провадження в судах першої і другої інстанцій, ЄСПЛ не визнав, що мали місце порушення процесуальних гарантій п. 1 ст. 6 Конвенції.    
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.    
На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України, Верховний Суд    
у х в а л и в:    
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою військової частини НОМЕР_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року у справі №120/9276/21-а за позовом  ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити дії.    
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.    
Суддя-доповідач:                                                                О.А. Губська          

Судді:                                                                                   М.В.Білак    

                                                                                              О.В. Калашнікова