П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

 4 травня 2022 року                                                                                         місто  Київ
                                                                                                         справа № 759/17063/20
                                                                                   провадження №22-ц/824/3260/2022
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів -  Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,
 
сторони: 
позивач -    ОСОБА_1    
відповідач -  КП «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
 
розглянувши  у порядку письмового провадження  апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), подану адвокатом  Нікішиною Оленою Миколаївною,
на  рішення Святошинського  районного суду  м.Києва від 2 грудня 2021 року, ухвалене у складі судді Шум Л.М., 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа: Департамент  міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради  про відшкодування шкоди, завданої  внаслідок незаконного знищення майна,-
            
В С Т А Н О В И В:
 
У жовтні 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача КП «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного знищення майна та стягнення моральної шкоди.
Позов обґрунтовано тим, що в ніч з 28 травня на 29 травня 2017 року працівниками комунального підприємства «Київблагоустрій»  проводились незаконні дії по фізичному знищенню та руйнуванню приватних гаражів, які знаходяться в обслуговуючому кооперативі «Кооперативна 3» за адресою: проспект Корольова, 5 м.Київ, а також невідомі особи вивозили на автомобілях демонтовані гаражні ворота та інші конструкції, в тому числі був знищений належний їй гаражний бокс № НОМЕР_1 .
Відповідач без будь-яких попереджень та  вручених приписів власникам гаражів, у тому числі  позивачу, протиправно минаючи охорону, зламав охорону кооперативу, яку не було видно в полі зору охоронця гаражного кооперативу, завіз свою техніку та почав руйнувати нерухоме майно, яке належить їй як власнику гаража, чим  завдав шкоди. Працівники підрядної організації, які виконували доручення відповідача, не перевірили точної адреси нерухомого майна, та зруйнували ті об`єкти, які знайшли поряд та були схожі на гаражі.
Внаслідок незаконних дій працівників КП «Київблагоустрій»  їй було завдано матеріальних збитків на суму 310940 грн., що підтверджується висновком  незалежної оцінки вартості  зруйнованого гаражного боксу.
Крім того, незаконними діями відповідача їй завдано моральної шкоди, яка полягає у завданні негативних наслідків в результаті незаконного знищення приватного майна.  До негативних наслідків позивач відносить нервовий стрес, який пережила після звістки про знищення майна.   Для відновлення нормального душевного стану потрібен час. До того ж відмова відповідача добровільно відшкодувати матеріальний збиток призвела до необхідності додаткових витрат часу для захисту своїх інтересів.
Розмір заподіяної позивачеві моральної шкоди має компенсувати ті емоційні страждання, які довелося їй та її родині перенести, та витрати, пов`язані з відновленням психічного стану позивача. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося перенести  їй, зокрема,  порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, а також моральних страждань, пов`язаних з незаконними діями відповідача.  Враховуючи зазначене, вона оцінює моральну шкоду у розмірі п`яти прожиткових мінімумів, встановлених на момент незаконних дій відповідача:  1624 грн. х 5 місяці = 8120 грн.
Посилаючись на зазначені обставини, та на підставі ст.ст.1166, 1167, 1172, 1192 ЦК України позивачка ОСОБА_1 просила позов задовольнити.
26 квітня 2021 року представник позивача адвокат  Якімов В. подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в який просив  зменшити розмір позовних вимог і вважати їх наступними: стягнути з відповідача компенсацію шкоди, завданої внаслідок незаконного знищення майна у розмірі 50000 грн.
Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 2 грудня 2021 року  позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з КП «Київблагоустрій» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 50000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди за знищений гараж (машиномісце) № НОМЕР_1 .
Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник КП «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подав апеляційну скаргу, в який просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити позиваці ОСОБА_1 у задоволенні позову. Апелянт вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, передчасно прийняв рішення у справі та дійшов невідповідних висновків, не з`ясував всі істотні обставини справи, не правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Зокрема,  зазначає про те, що  наявність прийнятого доручення/рішення № 064-11370 від 23 листопада 2016 року Департаментом мського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (суб`єктом владних повноважень) безпосередньо свідчить про вчинення дій (завдання шкоди) внаслідок діяльності органу місцевого самоврядування ( ст.1173 ЦК України), що в свою чергу виключає можливість застосування положень ст.1166 ЦК України.  Заявлені позивачем вимоги не відповідають приписам діючого законодавства України, зокрема положенням ст.25 Бюджетного кодексу України, яким передбачено, що відшкодування шкоди завдане органом місцевого самоврядування здійснюється шляхом  безспірного списання коштів з державного або місцевого бюджету. Крім того, зазначає, що  відповідачем не приймалося рішення/ не вчинялись дії та/або бездіяльність відносно майна позивача для притягнення до відповідальності за ст.1166 ЦК України, натомість протиправне рішення приймалося суб`єктом владних повноважень, що встановлено судовим рішення, яке набрало законної сили, а дії щодо демонтажу здійснювалися на виконання рішення суб`єкта владних повноважень третьою особою (ТОВ «Вістекс-Компані»). Натомість наявність договору та участь представника відповідача в комісії не є підставою для стягнення шкоди з відповідача, оскільки відсутній склад правопорушення, передбачений ст.1166 ЦК України.
Судом першої інстанції не досліджено підстави виникнення права власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 , в тому числі не надано оцінку відсутності документів які підтверджують будівництво та введення в експлуатацію відповідного гаражного боксу. У позивача як особи, яка без належних правових підстав здійснила самочинне будівництво на свій страх та ризик в порушення встановлених для будівництва законодавчих норм, відсутні підстави для відшкодування шкоди завданої неправомірними діями, оскільки понесенню заявлених позивачем збитків передувала неправомірна поведінка самого позивача, що виключає можливість відшкодування таких збитків.
Судом першої інстанції не надано оцінки факту відсутності об`єкта «нерухомого майна» начебто побудованого в 1990 році в період з 2005 року по 2012 рік, що в черговий раз підтверджує факт самочинного будівництва.
Правом на подання відзиву  на апеляційну скаргу   позивачка ОСОБА_1 не скористалася.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року  відкрито апеляційне провадження.
Ухвалою Київського апеляційного суду від  10 січня 2022  року у складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом установлено, що гаражний бокс № НОМЕР_1 в обслуговуючому кооперативі «Кооперативна-3», що знаходиться за адресою: м.Київ, проспект Академіка Корольова, належить ОСОБА_1 .
Згідно із дорученням Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища від 23 листопада 2016 року №064-11370 було надано доручення КП «Київблагоустрій» на вжиття заходів щодо демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, а саме гаражів, за адресою: м.Київ, пр-т. Ак. Корольова, 5 на території Автокооперативу «Кооперативний 3».
10 травня 2017 року між КП «Київблагоустрій», як замовником, та ТОВ «Вістекс-компані», як виконавцем, був укладений договір № 68, згідно з п.1.1 якого, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання з надання послуг з демонтажу самовільно розміщених на території міста Києва об`єктів (будівель, споруд, елементів благоустрою, залишків будівельних матеріалів, безхазяйного майна тощо) та доставкою таких об`єктів (або їх конструктивних елементів) на майданчик тимчасового зберігання, а КП «Київблагоустрій», в свою чергу, зобов`язувався оплатити надані послуги.
В ніч з на 28 на 29 травня 2017 року працівники ТОВ «Вітекс-Компані» за участю представника КП «Київблагоустрій» та Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища, було зламано огорожу обслуговуючого кооперативу «Кооперативна №3» по пр. Ак. Корольова, 5 в м.Києві та здійснено демонтаж гаражних боксів, в тому числі і гаражу № НОМЕР_1 , що належить позивачу.
Відповідно до постанови Окружного адміністративного  суду міста Києва від 14 грудня 2017 року, яка була залишена без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2018 року, було визнано протиправними дії Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо видачі доручення №064-11370 від 23 листопада 2016 року та скасовано вказане доручення № 064-11370 від 23 листопада 2016 року.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що  шкода позивачеві була завдана неправомірними діями саме відповідача,  який виступав замовником та надав доручення підряднику на вчинення дій по  знесенню гаражів.  При цьому, суд виходив із того, що відповідачем не доведено відсутність його вини у заподіянні шкоди позивачеві, а саме: відповідачем  не надано  було суду належних та допустимих доказів на підтвердження  направлення позивачеві припису щодо усунення порушень Правил благоустрою у зв`язку з будівництвом гаражу,  що позбавило  позивача  можливості  надати відповідні документи на підтвердження свого права власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 в обслуговуючому кооперативі «Кооперативна-3», що знаходиться за адресою: м.Київ, проспект Академіка Корольова.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно  до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або ос пореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.  Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.
Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається  своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.
Установлено, що ОСОБА_1 є членом Обслуговуючого кооперативу «Кооперативна-3».  На території кооперативу за адресою проспект Академіка Корольова, 5 в м.Києві знаходиться належний ОСОБА_1 гаражний бокс №  НОМЕР_1 ,  Дані обставини підтверджуються  довідками ОК «Кооперативна - 3» ( а.с.23-24).
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон  відчуження об`єктів нерухомого майна  за  ОСОБА_1 на праві приватної власності зареєстрований  гараж (гаражний бокс) № НОМЕР_1 , загальною площею 64,3 кв.м., що знаходиться в  кооперативі  «Кооперативна-3» ( а.с.25).
Таким чином, оскільки право  власності ОСОБА_1 на гаражний бокс зареєстровано, не оспорено,  підстав вважати, що  позивачка не набула право власності у встановлений законом спосіб немає.
Стверджуючи в апеляційній скарзі про те, що гаражний бокс № НОМЕР_1 є самочинним будівництвом, апелянт тим самим вказує на незаконність дій державного реєстратора щодо реєстрації зазначеного гаражного боксу за позивачкою. Проте незаконність дій державного реєстратора будь-якими доказами не підтверджена, Ні відповідач, ні інші особи не зверталися до державного реєстратора про скасування такої реєстрації чи до суду про визнання дій державного реєстратора неправомірними.
Крім того, установлено, що Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища  виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)  надано доручення № 604/11-16 КП «Київблагоустрій» про вжиття  заходів щодо демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, а саме гаражів, за адресою: Святошинський район, проспект Корольова Академіка, 5а , на території Автокооператив «Кооперативна-3».
Питанням демонтажу гаражного боксу займався відповідач КП «Київблагоустрій».
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується  в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до положень п.1.3.1.1 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25  грудня 2008 року, порядок розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд визначений Єдиними правилами ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року, Положенням про розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд у м.Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 27 листопада 2008 року, Правилами забудови м.Києва, затвердженими рішенням Київської міської ради від 27 січня 2005 року, правилами (положеннями), встановленими Київською міською радою.
Пунктом 20.2.11 Правил благоустрою міста Києва передбачено, що у разі  виявлення силами Головного управління контролю за благоустроєм м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) самовільно встановлених елементів благоустрою його власнику вноситься припис з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу у триденний термін.
Самовільно встановлені (розміщені) малі архітектурні форми та тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки  яких анульовані або строк дії яких закінчився, підлягають демонтажу власником об`єкта (особою, яка здійснила встановлення (розміщення) об`єкта) за власні кошти у  строки, визначені  в приписі Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (КМДА). У разі якщо власник малої архітектурної форми або тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (особа, яка здійснила встановлення (розміщення) об`єкта) не провів демонтажу відповідно до абз. першого цього пункту, демонтаж об`єкта здійснюється в порядку, встановленому п.13.3 цих Правил (п.п.13.3.2 Правил благоустрою).
Вказаними нормативними актами врегульовано порядок дій органів місцевого самоврядування та відповідних комунальних підприємств відносно проведення демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, з попереднім внесенням його власнику припису з вимогою усунення порушень.
У матеріалах справи відсутні докази вручення позивачці припису щодо усунення порушень Правил благоустрою у зв`язку з будівництвом гаражу, як і відсутні докази, що  належний позивачці  гаражний бокс є самовільною будовою. Суд першої інстанції, встановивши, що позивачка не була повідомлена про те, що орган місцевого самоврядування та відповідне комунальне підприємство вважають належний їй гаражний бокс самовільною будовою, відповідно остання не мала можливості надати Департаменту або відповідачу  документів, що підтверджують  її право власності на гаражний бокс, - дійшов  правильного висновку, що відповідальність за заподіяну позивачеві шкоду має нести саме відповідач.
Судом встановлено, що гараж, який належав позивачці, знесено ТОВ «Вістекс-компані», яке діяло на виконання  договору від 10 травня 2017 року, який укладено між КП «Київблагоустрій», як замовником, та ТОВ «Вістекс - компані», як виконавцем (підрядником), та саме працівники відповідача контролювали виконання замовлення.  Отже, доводи апеляційної скарги, що відповідальність має нести ТОВ «Вістекс-компані» як особа, яка зносила гаражний бокс, є безпідставними.
Згідно з ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.22 ЦК України  передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно висновку вартості об`єкта незалежної оцінки, складеного оцінювачем суб`єкта оціночної діяльності "ПРАЙМ ГРАНД»,  ринкова вартість гаражного боксу № НОМЕР_1 , загальною площею 64,30 кв.м. складає 310940 грн.
Оскільки визначення предмета, підстав позову, а також розміру позовних вимог належить позивачеві, останнім   вимога про відшкодування матеріальної шкоди заявлена у розмірі 50000 грн., що є меншим, ніж визначена оцінювачем вартість  гаражного боксу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що розмір завданої позивачеві шкоди є доведеним.
Отже, оскільки позивачем доведено  протиправність дій відповідача, що полягають у недотриманні порядку відносно проведення демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою,  наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями відповідача та  шкодою заподіяною позивачеві, а  відповідач не довів  відсутність своєї вини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  про наявність підстав для задоволення позову позивача.
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що  судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідач не уповноважений приймати рішення щодо демонтажу будь-якої споруду, таке рішення приймається Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), тому відсутні підстави для застосування ст.1166 ЦК України щодо КП «Київблагоустрій», та необхідності застосування ст.1173 ЦК України у спірних правовідносинах, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.
Як уже зазначалося раніше визначення  відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Як на підставу позову позивач посилається в позовній заяві на те, що  внаслідок незаконних дій відповідача, а не рішення,  які полягають у безпосередньому демонтажу гаражного боксу, позивачеві заподіяна шкода. Отже, оскільки   спір виник з деліктних правовідносин, підстав для стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування шкоди шляхом безспірного списання коштів з місцевого бюджету немає.
За змістом ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права,  доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України  є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись  ст.ст. 141, 259, 268, 367, 374,  375, 381-384, 390  ЦПК  України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), подану адвокатом  Нікішиною Оленою Миколаївною, залишити без задоволення.
Рішення Святошинського  районного суду  м.Києва від 2 грудня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

 
Суддя-доповідач:                                                                     О.І. Шкоріна 

Судді:                                                                                        Л.Д. Поливач

                                                                                                   А.М. Стрижеус