Справа № 138/572/22 
Провадження № 33/801/448/2022
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Савкова І. М.
Доповідач: Сопрун В. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року                                                                               м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В., 
за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову Могилів-Поділського міськрайонного суду Вінницької області від 19 травня 2022 року,

в с т а н о в и в:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №322579, 22 березня 2022 року о 12:15 год на 107 км а/д Р-36, водій ОСОБА_1  керував автомобілем марки «ЗАЗ-11028» д.н.з.  НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд проводився в Могилів-Подільському КНП ОЛІЛ, висновок №39 від 22 березня 2022 року. Таким чином,   ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою Могилів-Поділського міськрайонного суду Вінницької області від 19 травня 2022 року визнано винним  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.         Не погодившись з постановою суду,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою, судом першої інстанції грубо порушено норми процесуального та матеріального права. Вважає, що докази у справі зібрані з грубим порушенням ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. 
Заслухавши  ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положення ч.1 ст.130 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, п. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.2.9(а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Статтею 266 КУпАП встановлено, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з дотриманням вимог цієї статті.
Вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання   ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення ним п. 2.9(а) ПДР України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП.
Відповідно до п. 7 ч. 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Вина   ОСОБА_1  у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у порушенні п. 2.9(а) ПДР України знайшла підтвердження в ході апеляційного розгляду справи і підтверджується наступними доказами: 
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №322579 від 22 березня 2022 року, в якому викладено обставини правопорушення; 
-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 березня 2022 року №35; 
-актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; копією журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 
-копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №240/267 від 08 квітня 2021 року; 
-копією сертифікату лікаря-спеціаліста на ОСОБА_2 , який надає право на проведення медичного огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння; 
-рапортом Інспектора СРПП Могилів-Подільського РВП ГУНП України у Вінницькій області від 19 травня 2022 року.
Також, вказані обставини підтверджуються відеозаписом з місця події.
На відеозаписі технічної фіксації з бодікамери поліцейського, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, зафіксовано, як медичний працівник відкриває одноразовий мундштук і налаштовує прилад драгер до роботи, при цьому  ОСОБА_1  дійсно сидить за скляною перегородкою лівим боком до медичного персоналу. Результат тесту 2,34 %о.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції є об`єктивним доказом, тобто таким, який в процесі доказування не встановлюється від людей і не залежить від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин. 
Крім того, судом першої інстанції був допитаний в якості свідка лікар-нарколог Могилів-Подільського МТМО ОСОБА_2 , який дав покази, згідно яких він, як лікар-нарколог не потребує проходження додаткової тематичної підготовки на тему «Огляд на стан сп`яніння». Особу, яка притягається до адміністративної відповідальності не пам`ятає, як і обставин проходження останнім огляду на стан сп`яніння. Пояснив, що медичний огляд складається з клінічного огляду (ознаки алкогольного сп`яніння) і огляду за допомогою спеціальних технічних засобів. Підтвердив, що в лікарні використовується технічний прилад який має сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку. Пояснив, що пульс і тиск не є основними ознаками сп`яніння. Підтвердив, що на відео з медичного закладу він. Пояснив, що при результаті тестування спеціальним технічним приладом - 2,34 %о, візуальні ознаки алкогольного сп`яніння є очевидними (їх видно і чути на відстані). 
      Інспектор СРПП Могилів-Подільського РВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_5 також був допитаний судом першої інстанції в якості свідка, який дав покази, що надійшло повідомлення по телефону від ОСОБА_3 , про те, що на дорозі Р-36 зупинено транспортний засіб ЗАЗ, водій якого має явні ознаки алкогольного сп`яніння. Приїхавши на місце зупинки виявили у ОСОБА_1 наступні ознаки алкогольного сп`яніння: хитка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Зі згоди водія огляд на стан сп`яніння проводився в Могилів-Подільській ОЛІЛ. Пояснив, що водій спочатку заперечував факт керування транспортним засобом в стані сп`яніння, демонстрував посвідчення, повідомляв, що є депутатом. Повідомив, що час скоєння адміністративного правопорушення в протоколі - 13:15 год, зазначено помилково. В судовому засіданні 19 травня 2022 року просив долучити рапорт, згідно якого дійсний час скоєння адміністративного правопорушення - 12:15 год.         
Сукупність зазначених вище доказів узгоджуються між собою. Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному законом порядку, та в сукупності підтверджують вину  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №322579 від 22 березня 2022 року вбачається, що  ОСОБА_1 підписав вказаний протокол, був ознайомлений з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, у протоколі будь-яких зауважень, пояснень не вказав, а тому доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.
Матеріали справи не містять доказів того, що до   ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) скаржник не надав.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, іншими документами тощо.
Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.
Наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і доводами  ОСОБА_1 , який категорично заперечив свою вину у вчиненні правопорушення за обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у постанові суду. Такі пояснення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, оскільки вони суперечать фактичним обставинам та повністю спростовуються дослідженими доказами по справі.
Посилання апелянта на недопустимість доказів, на які посилається суд першої інстанції в судовому рішенні, не заслуговують на увагу, оскільки всі докази у справі зібрані в порядку визначеному законом, вони не викликають сумнівів в їх достовірності і судом надано їм належну та обґрунтовану оцінку.
Доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на необґрунтованість прийнятої у справі постанови щодо визнання апелянта винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 , що висновок №39 про результати медичного огляду складений лікарем  ОСОБА_2  22 березня 2020 року є неналежним доказом у справі, оскільки складений за два роки до події, апеляційний суд відхиляє і вважає, що лікарем допущено описку так як у п.7 висновку вказано дата і точний час огляду зазначено 22 березня 2022 року 13:15 год, що узгоджується з іншими документами в матеріалах справи. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав визнати обґрунтованими доводи скарги  ОСОБА_1 , не погоджується з ними та розцінює їх лише як спосіб захисту.
Отже, у суду не виникає сумніву щодо доведеності "поза розумним сумнівом" вини  ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наявності в його діях складу цього правопорушення, що виразилося у керуванні транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння.
При апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого  ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для його учасників.
Застосований судом до  ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.
Інші доводи апеляційної скарги безпідставні, не спростовують вірні висновки суду першої інстанції.
Судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно дост.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.130, ст.294 КУпАП, суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Могилів-Поділського міськрайонного суду Вінницької області від 19 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                          В. В. Сопрун