Номер провадження: 22-ц/813/6602/22 
Справа № 509/6313/21
Головуючий у першій інстанції Кириченко П.Л.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       30.08.2022 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Поворозко І.Ю.,
переглянувши справу №509/6313/21 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Комунсервіс» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 січня 2022 року у складі судді Кириченка П.Л., -
в с т а н о в и в :

Заявник ТОВ «Комунсервіс», звернувшись 11 листопада 2021 року до суду з вищевказаною заявою, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Комунсервіс» заборгованість станом на 24 вересня 2021 року за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 8224,90 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 227,00 грн. (а.с.1-3).
16 листопада 2021 року суддею Овідіопольського районного суду Одеської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Комунсервіс» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 8224,90 грн. та витрат на сплату судового збору в сумі 227,00 грн. (а.с.17).
14 січня 2022 року ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку звернення із заявою про скасування судового наказу, скасування судового наказу Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 листопада 2021 року, стягнення судових витрат (а.с.21-25).
Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 січня 2022 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу залишено без розгляду та повернуто заявнику на підставі частини 2 статті 183 ЦПК України (а.с.43). 
25 січня 2022 року ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку звернення із заявою про скасування судового наказу, скасування судового наказу Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 листопада 2021 року, стягнення судових витрат (а.с.47-52).
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 січня 2022 року заяву задоволено частково; скасовано судовий наказ, виданий 16 листопада 2021 року суддею Овідіопольського районного суду Одеської області за заявою ТОВ «Комунсервіс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 8224,90 грн.; в частині стягнення витрат на сплату судового збору в сумі 124,05 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,05 грн. відмовлено: роз`яснено ТОВ «Комунсервіс» право звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.79). 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 червня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 січня 2022 року.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині відмови у стягненні судових витрат, прийняти нове рішення про стягнення витрат на сплату судового збору в розмірі 124,05 грн., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. (а.с.98-102).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали в оскаржуваній частині з підстав порушення норм процесуального права полягає у помилковому трактуванні статті 141 ЦПК України. Закон України «Про судовий збір» встановлює ставку судового збору за подання заяви про скасування судового наказу, тому має діяти принцип відшкодування понесених витрат. ОСОБА_1 підтверджено оплату судового збору за подання до суду заяви про скасування судового наказу у розмірі 124,05 грн. Витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. підтверджені шляхом долучення Договору про надання правової допомоги, в якому зазначено вартість послуг та порядок оплати, та актом частково виконаних робіт, в якому зазначено, що фактична оплата за умовами договору буде здійснена після отримання клієнтом остаточного рішення по справі. 
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.
25 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. В заяві, зокрема, зазначено про стягнення судових витрат в загальній сумі 5124,05 грн. 
До заяви про скасування судового наказу на виконання вимог пункту 1 частини 5 статті 170 ЦПК України додано документ, який підтверджує сплату 24 січня 2022 року судового збору в розмірі 124,05 грн. (а.с.45). 
31 січня 2022 року ОСОБА_1 подано заяву про долучення документів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а саме долучено Договір №473/22 від 13 січня 2022 року про надання правової (правничої) допомоги, укладений між адвокатом Канікаєвим Ю.О. та клієнтом Павловським О.В, Акт від 31 січня 2022 року приймання-передачі частково наданих послуг за Договором №473/22 від 13 січня 2022 року про надання правової (правничої) допомоги (а.с.73-76).
Ухвалою від 31 січня 2022 року суд скасував судовий наказ та відмовив у стягненні витрат на сплату судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Відмовляючи у стягненні судових витрат, суд зазначив, що заяву про скасування судового наказу подано в порядку статті 170 ЦПК України, що питання щодо розподілу судових витрат проводиться в порядку спрощеного позовного провадження.
У вирішенні питання судових витрат апеляційний суд виходить з наступного.
Судові витрати врегульовано Главою 8 ЦПК України.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.133 ЦПК України).
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Законом України «Про судовий збір» у підпункті 4-2 пункту 1 статті 4 встановлено справляння судового збору за подання заяви про скасування судового наказу, розмір ставки є безспірним (0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).
Витрати на професійну правничу допомогу врегульовано статтею 137 ЦПК України, частини 4, 5, 6 даної статті визначають принцип співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката та передбачають у разі недотримання вимог щодо співмірності можливість суду за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, покладають обов`язок доведення неспівмірності витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.
Розподіл судових витрат між сторонами врегульовано статтями 141, 142 ЦПК України, у розумінні яких розподіл судових витрат між позивачем та відповідачем проводиться за результатами розгляду справи по суті чи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, чи закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.
Тобто, розподіл витрат передбачає спір, що розглядається в порядку позовного провадження.
Наказне провадження – це вид провадження у цивільному судочинстві, в якому судом вирішується справа про стягнення з боржника на підставі судового наказу грошових коштів або витребування майна без проведення судового засідання на користь особи, яка має право вимоги. Розгляд справи відбувається без виклику сторін на основі поданої письмової заяви та доданих до неї доказів для підтвердження цих вимог.
       Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому Розділом П ЦПК, як то за заявою боржника про скасування судового наказу; наслідком скасування судового наказу є роз`яснення судом заявнику (стягувачу) його права звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.
       Отже, подання заяви про скасування судового наказу обумовлено тим, що боржник вважає вимоги стягувача необґрунтованими повністю або частково; скасуванням судового наказу вимоги стягувача не вирішуються, стягувачу надається право звернення до суду із тими самими вимогами в порядку позовного провадження, де стягувач набуває статусу позивача, а боржник набуває статусу відповідача; позовне провадження – це спір, розгляд якого передбачає розподіл судових витрат в порядку статей 141, 142 ЦПК України. 
       Судовий наказ видано за поданою та розглянутою в порядку наказного провадження заявою ТОВ «Комунсервіс». Заяву про скасування судового наказу подано ОСОБА_1 та розглянуто судом в порядку наказного провадження. Розділ П ЦПК України, який регулює наказне провадження, не передбачає розподілу судових витрат, рівно як і не відсилає до положень Глави 8 Розділу І ЦПК України та, зокрема, статей 141, 142 цього Кодексу. 
       Наказне провадження позбавляє стягувача чи боржника можливості доведення неспівмірність, зокрема, витрат на правничу допомогу, заявлення клопотання про зменшення розміру витрат тощо.
       У наказному провадженні спір не вирішується, звернення заявника (стягувача) до суду з заявою про видачу судового наказу є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством. У разі скасування судового наказу за заявою боржника заявник (стягувач) позбавлений процесуальної можливості заперечувати проти вимог боржника, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, а суд, відповідно, визначати розмір таких витрат для розподілу.
       У Розділі П ЦПК України, що регулює наказне провадження, йдеться лише про зарахування сплаченого заявником (стягувачем) за подання заяви про видачу судового наказу судового збору до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви, при цьому це зарахування можливе у разі відмови у видачі судового наказу або у разі скасування судового наказу. Щодо ж судового збору, сплаченого боржником при поданні заяви про скасування судового наказу, то покладення таких судових витрат на заявника (стягувача) у наказному провадженні не передбачено. У розумінні положень частини 2 статті 164 ЦПК України, яка передбачає для заявника (стягувача) зарахування судового збору при поданні позову, такі судові витрати боржника по аналогії можуть бути враховані та розподілені судом у разі розгляду вимог в порядку позовного провадження. 
       Отже, цивільне процесуальне законодавство розподілу судових витрат у наказному провадженні не передбачає; підстави для ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення про стягнення судових витрат, понесених ОСОБА_1 у зв`язку з поданням заяви про скасування судового наказу, відсутні. 
Справа в провадженні суду апеляційної інстанції з лютого 2022 року, призначена до розгляду на 28 липня 2022 року ухвалою від 21 червня 2022 року; інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада»; учасники справи мали процесуальний час для надання суду обґрунтування власних позицій. Судом апеляційної інстанції вимоги статей 128, 130 ЦПК України щодо судового виклику/повідомлення учасників процесу виконано, порядок вручення судових повісток дотримано, учасники справи про розгляд справи 28 липня 2022 року повідомлені завчасно. Спірним є процесуальне питання, для прийняття рішення в справі наявні матеріали, підстав для відкладення розгляду справи не встановлено. 
Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 28 липня 2022 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 січня 2022 року в частині відмови у стягненні судових витрат – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
       Повний текст постанови складено 30 серпня 2022 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков 

Є.С.Сєвєрова