ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 815/2399/18                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Чудак О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  11 липня 2022 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
                   судді-доповідача:                       Собківа Я.М.,    
                                 суддів:                        Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 листопада 2021 року у справі за позовом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до Структурного підрозділу "Одеська клінічна лікарня на залізничному транспорті", Філії "Центр охорони здоров`я" Акціонерного товариства "Українська залізниця", про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області звернулось до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення роботи структурного підрозділу Одеська клінічна лікарня на залізничному транспорті Філії "Центру охорони здоров`я" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код юридичної особи 40081352) розташованого за адресою: 65059, м. Одеса, вул. Павла Шклярука, 4-А, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей наведених в Акті перевірки №31 від 20.04.2018 за номерами: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 13, 17, 19, 22, 23, 27, 28, 37, 38.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.  
В апеляційній скарзі Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.     
Відповідно до ч.1  ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1  ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
20 червня 2022 року Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр охорони здоров`я" подало відзив на апеляційну скаргу в якому просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено, що 17.04.2018 року по 20.04.2018 року, відповідно до  вимог  Кодексу цивільного захисту України,  статті 6 Закону України "Про  основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, наказу ГУ ДСНС України в Одеській області від 30.03.2018 №148  "Про здійснення позапланових перевірок" на підставі посвідчення на проведення перевірки від 16.04.2018 №27  посадовими особами Київського РВ ГУ ДСНС в Одеській області, у присутності  заступника головного лікаря  здійснено позапланову перевірку Одеської клінічної лікарні на залізничному транспорті Філії "Центр охорони здоров`я" ПАТ "Українська залізниця" (код ЄДРПОУ 40081352), розташованої за адресою: 65059, м. Одеса, вул. Павла Шклярука, 4-А.
За результатами перевірки складено акт №31 від 20.04.2018 року, з якого вбачається, що в ході перевірки виявлено низку порушень приписів  Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених  наказом МВС України №1417 від 30.12.2014 року, та інших нормативно-правових актів, стандартів, нормам і правил у сфері пожежної безпеки, а саме порушення визначені в п. п. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 13, 17, 19, 22, 23, 27, 28, 37, 38 акту перевірки №31, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а саме: 
Пункт 1. Не обладнано приміщення поліклініки та відділення лікарні системами протипожежного захисту (крім гінекологічного відділення лікарні), а саме: система автоматичної пожежної сигналізації та системою оповіщення людей про пожежу -  в порушення розділ V п. 1.2, табл. А1 п. 8.1 Правил пожежної безпеки в Україні  (далі за текстом- ППБУ).
Пункт 2. Не працездатному стані системами протипожежного захисту гінекологічному відділенні лікарні, що вказано на приймальному приладі Тірас-16п, а також на 1-му поверсі поліклініки та 2-му терапевтичному відділенні, отоларингологічному відділенні - в порушення Розділу V п. 1.4 ППБУ.
Пункт 3. Не проведено обробку дерев`яних конструкцій перекриття горища лікарні вогнезахисним розчином з оформленням акту - в порушення Розділу ІІІ п. 2.5. ППБУ.
Пункт 4. Не забезпечена можливість вільного безперешкодного знімання глухих металевих решіток, встановлених на вікнах першого поверху лікарні та другого поверху поліклініки - в порушення Розділу ІІІ п. 2.16 ППБУ.
Пункт 5. Пункт зберігання балонів розміщений на відстані менше 25 м. від корпусів - в порушення Розділу VІ підпункт 3 п. 3.5 ППБУ.
Пункт 6. Не обладнано приміщення дизель-генераторної та газової котельні автоматичною модульною установкою локального гасінні - в порушення Розділу V п. 1.2 табл. А. 2 п. 13.3 ППБУ.
Пункт 7. Двері в приміщенні щитової в приміщенні підвалу не встановлені протипожежними межою вогнестійкості - в порушення Розділу ІV п. 1.24 ППБУ.
Пункт 8. Допускається облицювання стін із горючого матеріалу на шляхах евакуації 1-го терапевтичного відділення та клінічної лабораторної лікарні - в порушення Розділу ІІІ п. 2.17., п. 2.23 ППБУ.
Пункт 9. Захаращено другий евакуаційний вихід відділень лікарні сторонніми речами, а саме шафи та меблі, холодильник, т. п. - в порушення Розділу ІІІ п. 2.23.
Пункт 10. Не проведено випробування гідранта на тиск та витрату води з оформленням акта - в порушення Розділу V підпункт 2.1. п. 4.
Пункт 11. Не проведено технічного обслуговування пожежних кран-комплектів і перевірка на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі - в порушення Розділу V підпункт 2.2. п. 3 ППБУ.
Пункт 13. Пожежні кран-комплекти не обладнано кнопкою дистанційного запуск пожежних насосів, а саме: №№10, 11, 18, 19, 21, 22, 26 - в порушення Розділу V підпункт 2.2. п. 2 ППБУ.
Пункт 17. Не забезпечено лінії живлення до побутових кондиціонерів автономними пристроями електричного захисту незалежно від наявності захисту на загальній лінії живлення в лікарні, а саме: в ординаторській оторіноларнгологічного відділення, в приміщенні ванної офтальмологічного відділення, в ординаторській травматологічного відділення, в ординаторській, палатах №№310, 314 гінекологічного відділення, в ординаторській, палатах №№214, 216 1-го хірургічного відділенні, в кабінеті завідувача та в палатах №№200, 201, 204, 206 неврологічного відділення, а також в кабінеті №216 поліклініки - в порушення Розділу ІV п. 2.26 ППБУ.
Пункт 19. Дозволяється експлуатація електроламп розжарювання без захисного суцільного скла (колпака), а саме: в кабінеті №№218, 422 поліклініки, службове приміщення та сестринська офтальмологічного відділення, в травматологічного відділення, а також в приміщенні подвалу - в порушення Розділу ІV п. 1.18. ППБУ.
Пункт 22. Допускається користування пошкодженими розетками в палаті №302 гінекологічного відділення - в порушення Розділу ІV п. 1.18 ППБУ.
Пункт 23. З`єднання електропроводів в підвалі виконано шляхом холодного скручування - в порушення Розділу ІV п. 1.6 ППБУ.
Пункт 27. Не перевіряються пожежні насоси - щомісяця та не проводиться перевірка надійності переведення пожежних насосів з основного резервне електропостачання (у тому числі від дизельних агрегатів) з реєстрацією результатів у журналі не рідше одного разу на місяць - в порушення Розділу  Vпідпункт 2.3. п. 4 ППБУ.
Пункт 28. Не забезпечено безперешкодний під`їзд до пожежного водоймища для збору води пожежними автомобілями - в порушення Розділу V підпункт 2.1. п. 5 ППБУ.
Пункт 37. Відділення лікарні не забезпечено засобами індивідуального захисту органів дихання для саморятування людей під час пожежі з розрахунку на максимальну кількість хворих (стаціонар) та окремо для обслуговуючого персоналу - в порушення Розділу VІ п. 3.2 ППБУ.
Пункт 38. Допускається використання підвального приміщення для майстерні - в порушення Розділу VІ п. 3.13 ППБУ.
Як встановлено судом першої інстанції та було підтверджено учасниками справи, акт №31 від 20.04.2018 року відповідачем отримано 24.04.2018 року.
Також за результатами контрольного заходу відповідачу було направлено припис №32 від 26.04.2018  року про усунення встановлених порушень  в строк до 31.05.2018 року.
Посилаючись на створення виявленими порушеннями реальної та невідворотної загрози життю та здоров`ю людей, ГУ ДСНС України в Одеській звернулося до суду з цим адміністративним позовом.
Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Відповідно до  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відповідно до частини сьома  статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Частина друга  статті 12 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачає, що у разі застосування санкцій за порушення вимог законодавства, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання. Санкція, що застосовується до суб`єкта господарювання при першому порушенні, не може бути вищою за мінімальну санкцію, передбачену відповідним законом.
Згідно із пунктами 29, 33 та 43 частини першої  статті 2 Кодексу цивільного захисту України, об`єкт підвищеної небезпеки - об`єкт, який згідно із законом вважається таким, на якому є реальна загроза виникнення аварії та/або надзвичайної ситуації техногенного чи природного характеру; пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю; техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.
Відповідно до статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Пункт 4 розділу І Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених  Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 р. № 1417, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697: пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.
Аналіз наведених правових норм права дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Згідно з частиною другою статті  51  та частиною третьою статті  55 Кодексу цивільного захисту України  забезпечення техногенної та пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Відповідно до пунктів 26, 33, 43 частини першої  статті 2 Кодексу цивільного захисту України  небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини; пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю; техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.
У контексті вищенаведених норм, настання реальної загрози життю та здоров`ю людей слід пов`язувати з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню, виникнення аварій (катастроф) та з впливом небезпечних факторів, які породжують вказані явища.
Застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. Застосування таких заходів обумовлюється виключно наявністю підстав, передбачених  статтею 70 Кодексу цивільного захисту України, зокрема, фактом недотримання вимог пожежної безпеки, та не залежить від виконання (не виконання) вимог припису органу контролю щодо усунення виявлених порушень.
Судом першої інстанції доцільно підмічено, що чинне законодавство не обумовлює імперативно необхідність винесення припису, розпорядження чи постанови з питань пожежної безпеки як передумови звернення до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді зупинення діяльності об`єкту. Більше того, за змістом частини сьомої  статті 7 Закону №877-V  на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені  законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Слід зазначити, що  Кодекс цивільного захисту України  пов`язує застосування заходів реагування з виявленням порушень, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
При цьому, захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень об`єкту перевірки є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 21.10.2019 у справі № 810/4274/17.
Верховний Суд у постанові від 28.04.2021 у справі №640/10129/20 зазначив,  що поняття "загрози життю та здоров`ю" є оціночним. Однак це не спростовує необхідність дослідження судом доказів, якими обґрунтовується їх наявність та зважаючи, що такі спори розглядаються за позовними заявами суб`єктів владних повноважень, суди не повинні обмежуватися тільки даними актів перевірок. Достовірність інформації про зафіксовані в них порушення має бути перевірена судами шляхом зібрання відповідних доказів, а застосування судом обраного заходу реагування обґрунтовуватися з дотриманням всіх принципів адміністративного судочинства.
При обранні заходу реагування у вигляді повного зупинення роботи структурного підрозділу Одеська клінічна лікарня на залізничному транспорті Філії "Центру охорони здоров`я" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.
При цьому, під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, за наслідками проведеної перевірки встановлено 38 порушень, зафіксовані в акті перевірки від 20.04.2018 року №31.
В той же час, відповідачем подано до суду документи на підтвердження того, що протягом травня 2018 - березня 2021 років у лікарні були виконані, крім робіт, що виконуються штатними технічними працівниками лікарні, наступні роботи за договорами із сторонніми підприємствами, для забезпечення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки та цивільного захисту, хід виконання робіт по усуненню яких підтверджується наданими доказами: Договір від 30.05.2018 №66 з ПП "Постач-2007" про закупівлю двадцяти п`яти автоматів-вимикачів для кондиціонерів; Договір від 30.05.2018 №70 з ПП "Укрпостач" про закупівлю багорів та ломів для протипожежних щитів; Договір від 30.05.2018 №70 з ПП "Укрпостач" про закупівлю пожежних покривал; Договір від 30.05.2018 №74 з Одеським спеціалізованим підприємством "Пожежна техніка" про закупівлю пожежних рукавів з пожежними стволами; Договір від 10.07.2018 №83 з Одеським спеціалізованим підприємством "Пожежна техніка" про закупівлю комплектуючих частин для вогнегасників - раструби, сопла та шланги; Договір від 14.08.2018 №14 М/05-18 з ПКФ "Марс" про виконання робіт з протипожежної вогнезахисної обробки дерев`яних конструкцій двоскатної обробки дерев`яних конструкцій двоскатної покрівлі будівлі харчоблоку; Договір від 14.08.2018 №15М/05-18 з КФ "Марс" про виконання робіт протипожежної вогнезахисної обробки дерев`яних конструкцій закупівель; Договір від 14.08.2018 №15М/05-18 з ПКФ "Марс" про виконання робіт протипожежної вогнезахисної обробки дерев`яних конструкцій односкатної покрівлі будівлі харчоблоку; Договір від 10.09.2018 №103 з Одеським обласним спеціалізованим підприємством "Пожежна техніка" на виконання робіт з ремонту та технічного обслуговування протипожежного обладнання; Договір від 24.01.2018 №20/18 з Одеським обласним спеціалізованим РПБ протипожежних робіт ДПТ України про проектування протипожежної системи сигналізації, оповіщення про пожежу, управління евакуацією людей, передавання тривожних сповіщень; Договори від 03.01.2019 №ПЦО-2/3999П-18, ПЦО-2/4000П-19 ПЦО-4001П-19 з Управлінням поліції охорони в Одеській області про цілодобове спостереження за системою протипожежної сигналізації у приміщеннях лікарні; Договір від 03.01.2019 №04-19 з ТОВ "Науково-виробниче об`єднання "Системи безпеки та протипожежного захисту" про надання послуг з спостереження засобів пожежної автоматики; Договір від 03.01.2019 №05-19 з ТОВ №Науково-виробниче об`єднання "Системи безпеки та протипожежного захисту" про надання послуг з технічного обслуговування систем автоматичної пожежної сигналізації; Договір від 21.05.2020 №ЦОЗ/ТН-266 про закупівлю послуг з технічного обслуговування (перезарядки) вогнегасників.
Застосовуючи принцип пропорційності та добросовісності відповідач повинен встановити чи не приведе застосування заходів реагування до порушення прав третіх осіб та суспільного інтересу.
Матеріали даної справи доводять висновку про те, що заявлені заходи реагування не є співрозмірними щодо обмеження права громадян на охорону здоров`я.
Разом з тим, позивач, ні в позові, ні в апеляційній скарзі, з урахуванням принципу співмірності не обґрунтував чи можливе застосування інших заходів реагування окрім повного зупинення роботи структурного підрозділу Одеська клінічна лікарня на залізничному транспорті Філії "Центру охорони здоров`я" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", а якщо неможливо - то чому.
Крім того,  Законом України №877 "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не визначено порушення, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а тому в кожному окремому випадку суб`єкт владних повноважень має визначати чи створюють виявлені порушення дійсну реальну загрозу життю та здоров`ю людей у взаємозв`язку із встановленими обставинами, що мають значення для вирішення даного питання.
При розгляді даної категорії справ, суд оцінює як акт позивача, що складений за результатами контрольного заходу і в якому зафіксовано відсутність або наявність порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки, так й інші докази, надані відповідачем, які, в свою чергу, підтверджують відсутність або усунення виявлених порушень - акти виконаних робіт на встановлення певного обладнання, на приведення споруд, обладнання до чинних вимог, правил, інструкцій тощо; первинні документи, що свідчать про купівлю необхідного обладнання; різного роду договори про надання певних послуг, наявність яких є обов`язковою, тощо.
В контексті спірних правовідносин, що склались у цій справі, слід зазначити, що саме суд вирішує питання чи усунув відповідач виявлені порушення чи ні, а отже чи є підстави для задоволення позову чи такі відсутні.
Суд зауважує, що чинне законодавство не містить визначення поняття "порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей", вказане поняття є оціночним.
При цьому, вирішуючи спір, суд враховує принцип пропорційності, який є складовою принципу верховенства права. Сам же принцип пропорційності має також три підпринципи: - адекватність (міра адекватна для досягнення завчасно встановленої цілі, якщо бажаний результат може бути досягнуто тільки за умови звертання до цієї міри); - необхідність (міра є законною з найменш можливими обмеженнями при умові досягнення легітимної цілі); - пропорційність як сувора вимога (серйозність втручання та серйозність причин, які виправдовують це втручання, повинні бути пропорційними одна до іншої).
Таким чином, застосовані заходи мають корелюватися із характером та локалізацією порушень, зазначених в Акті перевірки №31, та не створювати умов для непропорційного втручання у роботу суб`єкта господарювання за рішенням суду.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки застосування такого заходу реагування як повного зупинення роботи структурного підрозділу Одеська клінічна лікарня на залізничному транспорті Філії "Центру охорони здоров`я" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код юридичної особи 40081352) розташованого за адресою: 65059, м. Одеса, вул. Павла Шклярука, 4-А, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей наведених в Акті перевірки №31 від 20.04.2018 за номерами: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 13, 17, 19, 22, 23, 27, 28, 37, 38, є крайнім заходом, який не відповідає принципу пропорційності.
Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції. 
Положеннями  ст. 242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1  ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                     
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)залишити без задоволення.           
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2021 року залишити без змін.           
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

              Суддя-доповідач                                                                                 Собків Я.М.

  Суддя                                                                                                    Глущенко Я.Б.

             Суддя                                                                                                     Черпіцька Л.Т.