УХВАЛА

02 червня 2022 року 
Київ
справа №640/20133/20
адміністративне провадження №К/9901/39876/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Данилевич Н.А., Мацедонської В.Е.,
розглянувши у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження в адміністративній справі № 640/20133/20,
УСТАНОВИВ:
1. У серпні 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві (далі - відповідач, ТУ ДСА в м. Києві), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві (далі - третя особа-1, ГУ ДКС в м. Києві), в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просив:
1.1. визнати протиправними дії ТУ ДСА в м. Києві щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди у період з 30 вересня 2016 рок у по 31 грудня 2016 року, виходячи з посадового окладу судді місцевого суду у розмірі 10 мінімальних заробітних плат;
1.2. зобов`язати ТУ ДСА в м. Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 30 вересня 2016 року до 31 грудня 2016 року, виходячи з посадового окладу судді місцевого суду у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, та з застосуванням регіонального коефіцієнту 1,25 (за вирахуванням виплачених сум);
1.3. визнати протиправними дії ТУ ДСА в м. Києві щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 винагороди у період з квітня 2020 року до 31 серпня 2020 року з застосуванням обмеження розміру суддівської винагороди, встановленого статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік";
1.4. зобов`язати ТУ ДСА в м. Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з квітня 2020 року до 31 серпня 2020 року без застосування обмеження розміру суддівської винагороди, встановленого статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" (за вирахуванням виплачених сум).
2. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 липня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправними дії ТУ ДСА в м. Києві щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди у період з 30 вересня 2016 рок у по 31 грудня 2016 року, виходячи з посадового окладу судді місцевого суду у розмірі 10 мінімальних заробітних плат. Зобов`язано ТУ ДСА в м. Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 30 вересня 2016 року до 31 грудня 2016 року, виходячи з посадового окладу судді місцевого суду у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, та з застосуванням регіонального коефіцієнту 1,25 (за вирахуванням виплачених сум). Визнано протиправними дії ТУ ДСА в м. Києві щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року із застосуванням обмеження розміру суддівської винагороди передбаченого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік». Зобов`язано ТУ ДСА в м. Києві провести перерахунок суддівської винагороди та здійснити виплату ОСОБА_1 за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року відповідно до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» без застосування обмеження передбаченого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», з урахуванням раніше сплачених сум та з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.
3. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 липня 2021 року в частині визнання протиправними дій ТУ ДСА в м. Києві щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року із застосуванням обмеження розміру суддівської винагороди передбаченого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік». В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 липня 2021 року залишено без змін.
4. Не погодившись з рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 липня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року, ТУ ДСА в м. Києві подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яку зареєстровано 13 вересня 2021 року.
5. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
6. 23 листопада 2021 року до Верховного Суду надійшла заява (клопотання) позивача про закриття касаційного провадження.
6.1. На обґрунтування наявності підстав для закриття касаційного оскарження у цій справі позивач зазначає, що постанова Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 340/1916/20, на яку посилається скаржник у касаційній скарзі, не є релевантною (відрізняється за предметом та змістом правовідносин) та не може бути застосована до спірних правовідносин у цій справі. 
6.2. Крім того, позивач вважає, що касаційне провадження у цій справі підлягає закриттю як помилково відкрите, оскільки оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції, на переконання позивача, не підлягає касаційному оскарженню. 
7. Також 23 листопада 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив позивача на касаційну скаргу, у якому заявлено клопотання про закриття касаційного провадження. Доводів у підтвердження наявності підстав для закриття касаційного провадження позивач у відзиві на касаційну скаргу не навів.
8. Розглянувши подане клопотання позивача та перевіривши наявність підстав для закриття касаційного провадження у справі, колегія суддів виходить з такого.
9. Касаційне провадження у справі відкрито на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, згідно з яким підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
10. Водночас частиною п`ятою статті 328 КАС України визначено, що не підлягають касаційному оскарженню, зокрема, судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо, зокрема, касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
11. Справа № 640/20133/20 розглянута судами першої та апеляційної інстанцій за правилами спрощеного позовного провадження. 
12. Разом з тим 13 грудня 2021 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у зв`язку із доведенням наявності підстав касаційного оскарження та обставин, які свідчать, що розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики щодо вирішенні питання про те, який суб`єкт владних повноважень є належним відповідачем у спірних правовідносинах (повинен відповідати у ситуації, яка склалася у зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 13 квітня 2020 року № 553-ІХ і, як наслідок, обмеження виплати суддівської винагороди).
13. Таким чином помилковими є доводи позивача щодо відсутності підстав для касаційного перегляду оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.
14. Крім того, колегія суддів ураховує, що виключний перелік підстав закриття касаційного провадження наведено у частині першій статті 339 КАС України. Так, суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо: 1) після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги; 2) після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати; 3) після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося; 4) після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом; 5) після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
15. Аналіз частини першою статті 339 КАС України дає підстави для висновку, що відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, не є підставою для закриття такого касаційного провадження, тому клопотання позивача у цій частині є необґрунтованим.
16. Аналізуючи твердження позивача стосовно того, що висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, на які послався скаржник у касаційній скарзі, стосуються правовідносин, які не є подібними, колегія суддів зазначає, що у справі №  340/1916/20 Верховний Суд, за схожих фактичних обставин справи і правового регулювання спірних відносин (спір у справі №340/1916/20 виник у зв`язку із обмеженням виплати суддівської винагороди у період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року на підставі статті 29 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік", що зумовило звернення позивача до суду з позовом, зокрема, про нарахування недоотриманих коштів (суддівської винагороди), крім іншого, орієнтував суди на необхідність дослідили обставини щодо розпорядження бюджетними коштами, виділеними на виплату суддівської винагороди у ситуації, яка склалася у зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 13 квітня 2020 року № 553-ІХ і, як наслідок, обмеження виплати суддівської винагороди, з метою вирішенні питання про те, який суб`єкт владних повноважень повинен відповідати у такій-от ситуації за позовом, а також яким є ефективний спосіб захисту порушеного права. 
18. Такий основний мотив закладено у пункті 73 постанови Верховного Суду від 03 березня 2020 року у справі №340/1916/20, інтерпретувати який, на думку колегії суддів, потрібно з урахуванням усього контексту, зокрема, з урахуванням підстав позову, а не вибірково, акцентуючи увагу на визначеному позивачем у тій справі предметі позову.
19. Таким чином, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги мотивованими та такими, що повинні бути перевірені під час касаційного перегляду рішень судів попередніх інстанцій.
20. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач скористався свої правом та подав відзив на касаційну скаргу, в якому виклав заперечення щодо доводів касаційної скарги. 
21. Заперечення позивача, викладені у відзиві на касаційну скаргу, будуть перевірені під час касаційного перегляду рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 липня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року.
22. Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає відсутніми підстави для задоволення клопотання позивача про закриття касаційного провадження у справі №640/20133/20. 
Керуючись статтями 248, 339, 345, 355 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви (клопотання) ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження в адміністративній справі № 640/20133/20 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                     Н.В. Шевцова

Судді                                                                                          Н.А. Данилевич

                                                                                                   В.Е. Мацедонська