ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6569/21  Номер провадження 22-ц/814/983/22	Головуючий у 1-й інстанції Яковенко  Н.Л.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2022 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого (судді-доповідача Карпушина Г.Л.; суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М., при секретарі судового засідання: Владімірову Р.В., - 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2022 року (ухвалене суддею Яковенко Н.Л., повний текст рішення складено 03 лютого 2022 року) у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення додаткових витрат,-
В С Т А Н О В И В :
У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення додаткових витрат.
Позовна заява обґрунтована тим, що позивач ОСОБА_2 з 2007 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 , який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 03.10.2014, від шлюбу мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказував, що ОСОБА_3 , 2009 року народження, проживає з ним, є дитиною з інвалідністю, потребує постійного лікування, своєчасного оздоровлення та належного харчування. В зв`язку з чим, просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до досягнення повноліття. Також просив стягнути аліменти як батькові дитини, з якою проживає дитина з інвалідністю в сумі 1500 грн. щомісячно.
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення додаткових витрат – задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 24.11.2021.
В задоволенні решти позовних вимог  ОСОБА_2 відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 922 грн 40 коп.
Рішення суду в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання.
З вказаним рішенням суду не погодилася ОСОБА_1 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій прохає рішення Київського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2022 року змінити, стягнувши з неї на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/8 частки (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.
Зокрема вказує, що суд першої інстанції при розгляді справи не врахував ані стан її здоров`я, ані розмір її заробітку, а також інші істотні обставини, що мають значення для справи. Посилається на те, що судом не вірно встановлено період спільного проживання з позивачем, оскільки після розірвання шлюбу десь приблизно через пів року сторони поновлювали стосунки. Також, суд не взяв до уваги її перенесене онкологічне захворювання, яке на даний час перейшло в стадію ремісії. Вказує, що при розгляді справи суд не врахував розмір її доходу, який в загальному розмірі становить близько 9700 грн/міс. (7,5 тис. грн./міс – заробітна плата після всіх відрахувань та 2200 грн/міс – пенсія по інвалідності). Посилання позивача на те, що відповідач має у власності дві земельні ділянки, жодним чином не впливають на рівень її доходу, оскільки ці земельні ділянки, вона не здає в оренду, а відповідно й не отримує прибутку від них. Вказує, що після відрахування ј частки доходу вона щомісячно отримуватиме на руки близько 7275,00 грн/міс., що є явно недостатнім для задоволення її щоденних життєвих потреб. Посилається на те, що лікування онкологічного захворювання вимагає значних фінансових витрат, та окрім лікування вона щомісячно витрачає близько 1500,00 грн. на оплату житлово-комунальних послуг. Тому утримання з неї аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку становитиме для неї надмірне фінансове навантаження. Вказує, що при розгляді справи суд не взяв до уваги матеріальний стан отримувача аліментів, який за перші три квартали 2021 року отримав 208 613,61 грн чистого доходу. Крім того, зазначила, що вона як законний представник дитини з інвалідністю звільнена від спати судового збору, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення з неї на користь держави судовий збір у розмірі 922,40 грн.
Від позивача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній спростовуючи доводи, які викладені в апеляційній скарзі та підтримуючи рішення суду першої інстанції прохав апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Судове засідання проводилося в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення сторін згідно положень передбачених ч.13 ст.7 ЦПК України, та ч.2 ст. 369 ЦПК України, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.
У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду першої інстанції в частині відмови у частині заявлених вимог та у стягнені додаткових витрат сторонами не оскаржується, а тому не є предметом апеляційного перегляду.
Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 28.04.2007 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 03.10.2014 в справі № 552/5971/14-ц, яке вступило в законну силу.
Сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради від 09.11.2021 № 316 визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_2 . Малолітній ОСОБА_3 , 2009 року народження, проживає разом з позивачем ОСОБА_2 .
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та одержувача, приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 24.11.2021.
Разом з цим, місцевий суд зазначив, що вимоги позивача в частині стягнення додаткових витрат на дитину задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано до суду жодних доказів щодо понесення ним додаткових витрат на дитину чи необхідності в таких витратах, відсутні відповідні чеки, документи, призначення чи інше. Тому суд прийшов до висновку, що в цій частині позовні вимоги ОСОБА_2 заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню.
Проте, повністю з висновком суду в частині визначення розміру аліментів, колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступних підстав.
Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (стаття 191 СК України).
Згідно частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Параграф 1 глави 5 ЦПК України містить основні положення про докази, зокрема частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно положень статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Так, з наданих матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (дитина на яку стягуються аліменти) є інвалідом з дитинства. 
Батько дитини ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи. Мати дитини ОСОБА_1 – є інвалідом ІІІ групи та має онкологічне захворювання, яке на даний час перебуває у стані ремісії.
Згідно довідки про доходи №658 від 02.12.2021 року вбачається, що відповідач ОСОБА_1 працює в Дошкільному навчальному закладі №12 Департаменту освіти Полтавської міськради на посаді практичного психолога. У період з 1 червня по 30 листопада 2021 року (шість місяців) загальна сума доходів складає 65861,92 грн. Тобто, її середньомісячний заробіток становить близько 9500 грн/міс, а після відрахування податків вона фактично отримує на руки близько 7500 грн/міс. Крім того, відповідач отримує пенсію по інвалідності, розмір якої на сьогодні становить 2200 грн/міс. Отже, загальний розмір її доходу становить близько 9700 грн/міс. (а.с.66)
Також, відповідач має у власності дві земельні ділянки по АДРЕСА_1 , які є прибудинковою територією будинку в якому вона проживає. Однак, доказів того, що ці земельні ділянки, відповідач здає в оренду чи отримує від них прибуток, матеріали справи не містять, а тому судом до уваги не беруться.
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та відомостей про застраховану особу форми ОК-5 вбачається, що позивач ОСОБА_2 за перші три квартали 2021 року отримав 208 613,61 грн чистого доходу, у тому числі заробітна плата, дохід від оренди землі, дохід від продажу рухомого та нерухомого майна (а.с.142, зворот).
Аналізуючи матеріали справи та враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дитину, забезпечувати їй необхідні та достатні умови життя, які б сприяли всебічному і гармонійному розвитку, колегія суддів вважає, що розмір аліментів який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід визначити в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 24.11.2021.
Колегія суддів вважає, що визначений судом розмір аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку відповідача становить для відповідача ОСОБА_1 надмірне фінансове навантаження, зважаючи на розмір її сукупного доходу в місяць, а також втрат пов`язаних з лікуванням онкологічного захворювання.
Тому, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру частки слід змінити визначивши розмір аліментів, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 24.11.2021.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги підлягають до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру частки підлягає зміні.

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_1 на підставі п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому рішення суду першої інстанції в частині стягнення з неї судового збору у розмірі 922,40 грн підлягає скасуванню.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України  судовий збір, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених  позовних вимог. 
Відповідно до вимог ч.6, ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст.141 ЦПК України).
Так, при подачі позовної заяви до суду ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 922,40 грн не сплачував, оскільки він на підставі п.3, п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від його оплати.
Відповідач ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги судовий збір у розмірі 1383,60 грн, також не сплачувала, оскільки вона на підставі п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від його оплати
Тому, зурахуванням вищевикладеного судовий збір у розмірі 2306,00 грн. слід компенсувати за рахунок держави в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Київського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2022 року в частині визначення розміру частки аліментів – змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 24.11.2021.
Рішення Київського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 922,40 грн - скасувати.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Судовий збір у розмірі 2306,00 грн. компенсувати за рахунок держави в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 28 квітня 2022 року.

Головуючий суддя: ___________________ Г.Л. Карпушин

Судді:__________________ С.А. Гальонкін _________________ Л.М. Хіль