УХВАЛА

31 серпня 2022 року 
м. Київ
справа №600/524/21-а
адміністративне провадження № К/9901/44628/21  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М., 
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 9 червня 2022 року у справі №600/524/21-а за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2021 року ОСОБА_1 пред`явив позов до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив суд: 
1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування й невиплати йому індексації грошового забезпечення за період з 1 листопада 2017 року до 31 жовтня 2020 року в повному обсязі;
2) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування січня 2008 року як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 1 листопада 2017 року до 28 лютого 2018 року, а в період з 1 березня 2018 року до 31 жовтня 2020 року не врахування абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078; 
3) зобов`язати відповідача нарахувати й виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року до 31 жовтня 2020 року в сумі: 135499,98 грн, із застосуванням січня 2008 року як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 1 листопада 2017 року до 28 лютого 2018 року, а в період з 1 березня 2018 року до 31 жовтня 2020 року з врахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року, позов задоволено частково: 
1) визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 1 листопада 2017 року до 30 листопада 2018 року; 
2) зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 1 листопада 2017 року до 30 листопада 2018 року, з урахуванням окреслених у мотивувальній частині рішення висновків та правової оцінки суду;
3) у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Верховний Суд постановою від 9 червня 2022 року вирішив (цитата):
«Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року змінити, виклавши абзаци другий і третій резолютивної частини рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року таким чином:
"Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 1 листопада 2017 року до 28 лютого 2018 року.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити ОСОБА_1  індексацію грошового забезпечення за період з 1 листопада 2017 року до 28 лютого 2018 року включно із прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків для обчислення індексації грошового забезпечення у січні 2008 року (базовий місяць)".
У іншій частині рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у справі №600/524/21-а залишити без змін».
Ухвалою Верховного Суду від 10 червня 2022 року виправлено описки у вступній, описовій і резолютивній частинах постанови Верховного Суду від 9 червня 2022 року у справі №600/524/21-а, а саме: зазначено правильне найменування відповідача «військова частина НОМЕР_1 » у відповідних відмінках взамін помилкового найменування «військова частина НОМЕР_2 ».
1 серпня 2022 року до Суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення указаної постанови.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 послався на необхідність роз`яснення постанови Верховного Суду щодо позовних вимог за період з 1 березня 2018 року до 31 жовтня 2020 року. 
Так, позивач зазначив, що у вказаний період судами не було з`ясовано, чи розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, яка припадала на місяць підвищення такого доходу, що, на його думку, є підставою не виплачувати таку індексацію. На цій основі позивач вважає, що у його справі суди першої й апеляційної інстанції не досліджували питання нарахування й виплати індексації грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року до 31 жовтня 2020 року відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078. 
Водночас ОСОБА_1 зазначив, що указане питання може бути вирішене в окремому судовому порядку після того, коли військовою частиною буде фактично проведено виплату індексації по лютий 2018 року та встановлено факт того, що розмір підвищення грошового доходу є нижчим за суму індексації, яка припадала на місяць підвищення тарифної ставки (окладу).
Тож, на основі викладеного, ОСОБА_1 просить роз`яснити постанову в тому, чи слід розуміти, що у справі №600/524/21-а питання нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року до 31 жовтня 2020 року відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, судами не досліджувалось.
Ухвалою від 3 серпня 2022 року Суд витребував матеріали справи №600/524/21-а з Чернівецького окружного адміністративного суду.
Також указаною ухвалою Суд встановив відповідачу десятиденний строк з моменту отримання її копії для подання міркувань або заперечень щодо заяви про роз`яснення судового рішення.
У період з 1 до 12 серпня 2022 року суддя Мельник-Томенко Ж.М. перебувала у відпустці (наказ від 24 липня 2022 року №107-кв).
У період з 8 до 19 серпня 2022 року у відпустці перебував також суддя Жук А.В. (наказ від 2 серпня 2022 року №110-кв).
17 серпня 2022 року до Суду надійшли матеріали справи.
З урахуванням указаних обставин, розгляд заяви відбувся після виходу суддів з відпустки й витребування матеріалів справи.
Відповідач не подав своїх міркувань або заперечень щодо заяви про роз`яснення судового рішення.
Розглянувши указану заяву, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Згідно з частиною першою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України») за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Аналіз зазначеної норми дає підстави вважати, що роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Отже, роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. 
Незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли не дотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення адміністративного суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.
В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не вирішуючи питань, які не були предметом судового розгляду.
Водночас процесуальний механізм, визначений статтею 254 КАС України, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення.
У цьому контексті колегія суддів зауважує, що у межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи судами першої й апеляційної інстанції, Верховний Суд перевірив правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, та ухвалив постанову від 9 червня 2022 року, про роз`яснення якої просить позивач.
Зі змісту заяви позивача вбачається, що останній фактично не погоджується із постановою суду касаційної інстанції в частині позовних вимог, які не були задоволені.
Разом з цим, колегія суддів вважає, що у мотивувальній частині постанови від 9 червня 2022 року чітко й послідовно зазначено, за яких обставин відповідач повинен діяти, а в резолютивній частині постанови зрозуміло указано, які саме дії повинен вчинити відповідач задля відновлення порушених прав позивача. Тож указане судове рішення є зрозумілим і не викликає можливості подвійного тлумачення його резолютивної частини, що могло б викликати труднощі у його виконанні.
З огляду на це підстави, з якими закон пов`язує необхідність роз`яснення судового рішення, відсутні. Відтак у задоволенні заяви належить відмовити.
Керуючись статтями 243, 248, 254, 256 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 9 червня 2022 року у справі №600/524/21-а.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
Н.М.          Мартинюк
А.В.          Жук
Ж.М.          Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду