П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 квітня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/9423/21	
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Турецької І. О.,
суддів – Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління реклами Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДС Рент Групп» до Управління реклами Одеської міської ради про визнання протиправними дій та скасування приписів

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У червні 2021 року адвокат Акименко В. М., діючи в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДС Рент Групп» (далі – ТОВ «ОДС Рент Групп»), звернувся до суду першої інстанції з позовом до Управління реклами Одеської міської ради  (далі – Управління реклами) в якому просив:
- визнати протиправними дії щодо встановлення порушень Закону України «Про рекламу» в актах від 31.05.2021 під час проведення перевірки за адресою: АДРЕСА_1 ;
- визнати протиправними та скасувати приписи від 02.06.2021 за №№01-20/3153, 01-20/3144, 01-20/3155, 01-20/3138, 01-20/3145, 01-20/3158, 01-20/3146, 01-20/3156, 01-20/3157, 01-20/3152, 01-20/3150, 01-20/3148, 01-20/3149, 01-20/3142.
В обґрунтування заявлених вимог адвокат Акименко В.М. заявив, що організація вуличної торгівлі та надання послуг з харчування здійснюється суб`єктами господарювання в приміщеннях тимчасових споруд по вул. Дерибасівській, 25 у м. Одесі, які є власністю позивача.
За поясненнями представника позивача, з метою надання споживачам інформації про товар, який реалізується, на тимчасових спорудах розміщено інформацію про нього у вигляді вивісок та табличок.
Адвокат Акименко В.М. переконаний, що вказана інформація не є рекламою, не потребує дозволу на її розміщення, а тому не може бути об`єктом перевірки, а також об`єктом демонтажу.
Далі, адвокат звертає увагу, що питання демонтажу незаконно встановлених рекламних конструкцій має вирішуватись саме спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів, яким, на його думку, є Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області.
Зазначаючи про процедурні порушення, представник позивача вказує на недотримання Управління реклами пункту 11.15 Правил розміщення зовнішньої реклами у місті Одесі, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.04.2008 № 434 (далі - Правила розміщення зовнішньої реклами №434), що виразилося у неврученні приписів власнику споруд, на яких розміщено спірні рекламні конструкції.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року, ухваленого за результатом розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позов ТОВ «ОДС Рент Групп» задоволено частково.

Суд визнав протиправними та скасував приписи Управління реклами від 02.06.2021 за №№01-20/3153, 01-20/3144, 01-20/3155, 01-20/3138, 01-20/3145, 01-20/3158, 01-20/3146, 01-20/3156, 01-20/3157, 01-20/3152, 01-20/3150, 01-20/3148, 01-20/3149, 01-20/3142.
У задоволенні вимоги про визнання протиправними дій Управління реклами щодо встановлених порушень Закону України «Про рекламу», викладених в актах фіксації від 31.05.2021 суд, відмовив.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, в частині визнання протиправними та скасування приписів, суд, покликаючись на практику Верховного Суду, виходив із того, що інформація про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, а також інформація, розміщена на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб`єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, яка не містить закликів придбавати товар або послугу, що реалізується суб`єктом, не є рекламою у розумінні частини 8 статті 8 та частини 6 статті 9 Закону України «Про рекламу» , оскільки підпадає під визначення вивіска чи табличка.
Як вважав суд, наявними в матеріалах справи доказами доведено, що спірні вивіски, не містять закликів до придбання конкретного товару чи отримання послуг, оскільки на них зображена інформація про товар, що реалізується споживачеві.
Не погоджуючись з доводами Управління реклами, що ТОВ «ОДС Рент Групп» є неналежним позивачем у спорі, який розглядається, суд зазначив декілька підстав.
Перша підстава, це наявність у ТОВ «ОДС Рент Групп» права власності на тимчасові споруди, які використовуються для організації вуличної торгівлі та надання послуг харчування.
Друга підстава, здійснення ТОВ «ОДС Рент Групп» за КВЕД таких видів діяльності як експлуатація власного чи орендованого нерухомого майна (68.20), організація інших видів відпочинку та розваг (93.29).
Третя підстава, Управлінням реклами не встановлено осіб, що вчинили відповідні порушення.

Короткій зміст апеляційних скарг та відзиву.

Управління реклами, вважаючи рішення суду першої інстанції, в частині задоволених вимог, незаконним та необґрунтованим, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.
Підставами для задоволення апеляції скаржник указує таке.

Перша підстава – помилковий висновок суду, що конструкції, які належало демонтувати, не є рекламою, а є вивісками. Так, за поясненнями скаржника, на конструкціях, розташованих на зовнішніх поверхнях тимчасових споруд, виносних рекламоносіях, вуличних меблях відсутнє зареєстроване найменування особи, що здійснює підприємницьку діяльність, вид діяльності та час роботи, а міститься інформація, яка призначена сформувати обізнаність позивачів та інтерес щодо товару та послуг.
За таких умов, на переконання скаржника, дані конструкції не можуть бути ідентифіковані як вивіски та є зовнішньою рекламою.

Друга підстава – необґрунтований висновок суду, що зазначені в приписах рекламні конструкції, належать ТОВ «ОДС Рент Групп», а також, що дане товариство є належним позивачем у справі.
На думку скаржника, на користь його позиції свідчать приписи Закону України «Про рекламу», де зазначено, що відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть розповсюджувачі реклами, які мають на праві власності або в користуванні рекламні засоби. Водночас, як зауважує скаржник, представник позивача не представив суду доказів на підтвердження вказаних обставин.
Управління реклами наголошує, що ТОВ «ОДС Рент Групп» не має відношення до діяльності ресторанів, надання послуг громадського харчування, роздрібної торгівлі продуктами харчування, торгівля віном, пивом, елем, настоянками, яка проводиться відповідними суб`єктами господарювання в тимчасових пересувних майданчиках за адресою   АДРЕСА_1 .
На підтвердження таких висновків, Управління реклами покликається на відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) відомостей, що ТОВ «ОДС Рент Групп» має право займатися таким видом діяльності та на відсутність відомостей про отримання ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольних напоїв.

Третя підстава – неналежне дослідження доказів, зокрема припису №01-20/3138.
На думку Управління реклами, суд першої інстанції неправильно визначився, що даний припис складений на ім`я ОСОБА_1 без зазначення його ідентифікаційного коду, що не дає можливість встановити особу, яка здійснювала господарську діяльність в однієї з тимчасових споруд.
За твердженням скаржника припис №01-20/3138 винесений стосовно ОСОБА_2 з відповідним ідентифікаційним кодом. За вказаними відомостями, як пояснює скаржник, в ЄДР існує запис про таку особу з видами діяльності за КВЕД 56.10 (основний) – діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.

У відзиві на апеляцію ТОВ «ОДС Рент Групп» указує на її необґрунтованість та на відсутність підстав для її задоволення.
Адвокат ТОВ «ОДС Рент Групп» звертає увагу суду апеляційної інстанції, що скаржником не спростовані доводи суду першої інстанції про те, що розміщення на тимчасових спорудах інформації про товар, у вигляді вивісок і табличок, не є рекламою у розмінні положень Закону України «Про рекламу».
До того ж, спростовуючи доводи Управління реклами, що з позовом звернулася неналежна особа, адвокат Акименко В.М. указує, що наявність порушеного права ТОВ «ОДС Рент Групп» складається з оформлення Управлінням реклами приписів, де міститься вимога демонтувати вивіски розміщені на тимчасових спорудах, які перебувають у власності даного товариства. Таке демонтування, як стверджує адвокат може призвести до пошкодження тимчасових спору, оскільки демонтаж передбачає фізичне відокремлення конструкцій і вивісок від споруд, на яких вони розміщені.
Ураховуючи, що судом першої інстанції справа була розглянута в спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін, суд апеляційної інстанції, в ухвалі від 21.12.2021 зазначив про її розгляд в письмовому провадженні.
За клопотанням адвоката Акименко В.М., ухвалою суду від 21.02.2022, справа була призначена у відкритому судовому засіданні на 24.03.2022.
У зв`язку з неявкою сторін у справі, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи, розгляд справи був відкладений.
13.04.2022 суд прийняв ухвалу, де запропонував її учасникам, з метою уникнення небезпеки життю та здоров`ю, провести її слухання в режимі відеоконференції, поза межами суду з використанням власних технічних засобів.
У відповідь сторони відмовилися від участі у справі в режимі відеоконференції, зазначивши прохання провести розгляд справи після завершення дії воєнного стану.
За результатами розгляду даного клопотання, колегія суддів дійшла висновку про його необґрунтованість, з огляду на таке.
Представники сторін не зазначили підставою для відкладення розгляду справи такі підстави як робота на об`єктах критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних Сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань тощо.
До того ж, в суді першої інстанції справа розглядалася в спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін (у письмовому провадженні) і сторони проти цього не заперечували та погодилися на такий розгляд.
Згідно з пунктом 3 частини1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі, зокрема, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Ураховуючи, що справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, а також ураховуючи, що сторони не побажали приймати участь у справі поза межами суду в режимі відеоконференції, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

Основним видом діяльності ТОВ «ОДС Рент Групп», згідно з даними ЄДР, є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності, ТОВ «ОДС Рент Групп» є власником земельної ділянки, площею 0.1783 га, що розташована в. Одесі, вул. Дерібасівська, 25. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, вид використання земельної ділянки: для обслуговування будівель.
На балансі ТОВ «ОДС Рент Групп» обліковуються 9 тимчасових пересувних (збірно – розбірні) майданчиків.

01.05.2021 Управлінням реклами видані направлення № 44/01-19 та № 39/01-19 на здійснення фіксації правомірності розташування зовнішньої реклами та вивісок у Суворовському, Приморському, Київському, Малиновському районах міста Одеси (а.с.121-122).
Підставою для видачі даних направлень визначено рішення Одеської міської ради від 23.12.2011 № 1631-VI «Про затвердження Правил благоустрою території міста Одеси (текстової частини) у новій редакції», рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.04.2008 року № 434 «Про затвердження Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі у новій редакції», рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.02.2008 року № 178 «Про порядок розміщення вивісок на території міста Одеси»
31.05.2021 заступник начальника відділу інспекційної роботи Комунальної установи Одесреклама Бич О.Г., вийшовши за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 25, зафіксував  розміщення рекламних засобів без відповідних дозвільних документів, про що склав акти фіксації про недотримання Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Одесі та Порядку розміщення вивісок на території м. Одеси за №№002752/21, 002753/21, 002754/21, 002755/21, 003482/21, 003483/21,003485/21, 003486/21, 003487/21 (а.с.123-131).
31.05.2021 головний фахівець відділу інспекційної роботи  Комунальної установи Одесреклама Петрова І.В., обстежуючи територію за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 25, зафіксувала розміщення рекламних засобів без відповідних дозвільних документів, про що склала акти фіксації про недотримання Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Одесі та Порядку розміщення вивісок на території м. Одеси за №№003169/21,003173/21, 003175, 003501/21 (а.с.123-131).
Того ж дня дана посадова особа, обстежуючи територію за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, 5, Красний пров. 6, зафіксувало розміщення рекламних засобів без відповідних дозвільних документів, про що склала акт фіксації про недотримання Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Одесі №434 та Порядку розміщення вивісок на території м. Одеси №003502/21 (а.с.136).
02.06.2021 Управління реклами на адресу керівників закладів склало приписи щодо усунення порушень вимог Закону України «Про рекламу», Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (далі – Типові правила розміщення зовнішньої реклами), Правил розміщення зовнішньої реклами №434, Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 №1631-VI (далі – Правила благоустрою)
Були складені приписи з таким змістом:

№01-20/3153, адресований керівнику закладу «Бургерито»,  за місцем розташування рекламного засобу: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 25,  рекламний засіб на фасаді - 1 шт. розмір 2х1х1ст., реклама на урнах, лавах, телефонних кабінах, вуличних меблях та інших, рекламний засіб на фасаді - 1 шт. розмір 0.7х0.9х1 ст.) (а.с.12, 141);

№01-20/3144, адресований керівнику закладу «Staleks bar» за місцем розташування рекламного засобу: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 25, дахова конструкція - 1 шт. розмір 0,5х0,5х1ст.,  тимчасові наземні рекламні засоби з площею до 1 кв. м включно - 1 шт., плівка на зовнішній поверхні вікон - 2 шт. розмір 0.7х1,1x1ст., реклама на урнах, лавах, телефонних кабінах, вуличних меблях та інших - 35шт) (а.с.9, 148);

№01-20/3155, адресований керівнику закладу «Zdrasti Zdrasti», за місцем розташування рекламного засобу: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 25,  плівка на зовнішній поверхні споруди - 1 шт. розмір 1.6 0.1 1ст., плівка на зовнішній поверхні споруди - 1 шт. розмір 2 х 0.7х1ст., плівка на зовнішній поверхні споруди - 1 шт. розмір 2х0,6х1ст. 4, реклама на урнах, лавах, телефонних кабінах, вуличних меблях та інших - 35 шт. (а.с.10, 140);

№01-20/3145 адресований керівнику закладу «Turkish Market»  за місцем розташування рекламного засобу: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 25, рекламний засіб на фасаді - 1 шт. розмір 0,65х2,5х1ст., рекламний засіб на фасаді - 1 шт. розмір 0,55х1,3х2ст.,тимчасові наземні рекламні засоби з площею до 1 кв. м включно - 2 шт. (а.с.11, 149) ;

№01-20/3158 адресований керівнику закладу «ТИР»  за місцем розташування рекламного засобу: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 25, тимчасові наземні рекламні засоби з площею до 1 кв. м включно - 1 шт.) (а.с.13, 137);

№01-20/3146 року адресований керівнику закладу «Одеська ярмарка»  за місцем розташування рекламного засобу: м. Одеса, пл. Грецька/Красний пров.6,  рекламний засіб на споруді - 1 шт. розмір 2.5х3х1ст., рекламний засіб на споруді - 1 шт. розмір 2.5х18х1ст. (а.с.15, 150);

№01-20/3156, адресований керівнику закладу «Wild Bee» за місцем розташування рекламного засобу: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 25, рекламний засіб на фасаді - 1 шт., розмір 1,5х 0,6х1ст., рекламний засіб на фасаді - 1 шт. розмір 0,3х0,4х2ст. (а.с.16,139);

№01-20/3157, адресований керівнику закладу «Європейські колбаски» за місцем розташування рекламного засобу: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 25, рекламний засіб на фасаді - 1 шт. розмір 0,7х0.9х2ст., рекламний засіб на фасаді - 1 шт. розмір 1,55х0,5х1ст., реклама на урнах, лавах, телефонних кабінах, вуличних меблях та інших - 30 шт. (а.с.17, 138);

№01-20/3152, адресований керівнику закладу «ПАН КРУАСАН», за місцем розташування рекламного засобу: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 25 рекламний засіб на фасаді - 1 шт. розмір 1,1х0,7х2 ст. (а.с.18, 142);

№01-20/3150 адресований керівнику закладу «STATION 1» за місцем розташування рекламного засобу: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 25,  рекламний засіб на фасаді - 1 шт. розмір 1х0,3х2ст. (а.с.19, 143);

№01-20/3148, адресований керівнику закладу «ZEZЯ BREWERY», за місцем розташування рекламного засобу: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 25, рекламний засіб на фасаді - 1 шт. розмір 0,8х0,8х2ст. (а.с.21, 145);

№01-20/3149, адресований керівнику закладу «Хуторок» за місцем розташування рекламного засобу: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 25, рекламний засіб на фасаді - 1 шт. розмір 1,2х0,6х1ст. (а.с.20, 144);

№01-20/3142, адресованого керівнику закладу «Натуральное мороженое» за місцем розташування рекламного засобу: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 25, рекламний засіб на фасаді - 1 шт. розмір 1,2х0.7х1er., рекламний засіб на фасаді - 1 шт. розмір 2.65х0.72 1ст., нестандартні рекламні засоби з площею поверхні до 5 кв.м - 3 шт. (а.с.22, 147).

У приписах вказано про порушення суб`єктами господарювання статті 16 Закону України «Про рекламу», пункту 3 Типових правила розміщення зовнішньої реклами, пункту  6.1 Правил розміщення зовнішньої реклами №434 та вимагається здійснити демонтаж конструкцій протягом 1 дня з моменту отримання даного припису.
Попереджено, що у разі їх невиконання, конструкція буде демонтована силами Комунальної установи «Одесреклама».
Також, 02.06.2021 Управління реклами склало припис №01-20/3138 на ім`я   ОСОБА_2 про усунення порушень вимог Закону України «Про рекламу», Типових правил розміщення зовнішньої реклами, Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі №434, Правил благоустрою території міста Одеси, за місцем розташування рекламного засобу: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 25, рекламний засіб на фасаді - 1 шт. розмір 0.5х2,2х1ст., реклама на урнах, лавах, телефонних кабінах, вуличних меблях та інших - 40 шт.,  плівка на зовнішній поверхні вікон - 1 шт. розмір 0,9х1,1х1ст. плівка на зовнішній поверхні вікон - 1 шт. розмір 0,9х1.3х1ст.
Оскільки керівники наведених закладів не отримали приписи, що складені на їх адресу, останні були залишені адміністратору ярмарки за адресою: м. Одеса, Дерибасівська, 25.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апелянта та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, з огляду на таке.
У контексті правовідносин, щодо яких виник спір, головним, на думку колегії суддів, є з`ясування обставин чи є ТОВ «ОДС Рент Групп» належним позивачем та які права, свободи або законні інтереси товариства порушенні у зв`язку з прийняттям Управлінням реклами приписів про усунення порушень Закону України «Про рекламу».
Отож, з`ясовуючи вказане питання, колегія суддів установила таке.

В контексті завдань адміністративного судочинства (статті 2 КАС України) звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.
Заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача.

Стаття 1 Закону України «Про рекламу» містить визначення термінів, у тому числі і терміну розповсюджувач реклами, вказуючи, що це є особа, яка здійснює розповсюдження реклами.
Пункт 3 частини 2 статті 27 Закону України «Про рекламу» встановлює, що відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.
Як випливає з оскаржених приписів суб`єкти господарювання, що перелічені вище, порушили статтю 16 Закону України «Про рекламу», пункт 3 Типових правила розміщення зовнішньої реклами, пункт 6.1 Правил розміщення зовнішньої реклами №434.
Частина 1 статті 16 Закону України «Про рекламу»  унормовує, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі  типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.  
Відповідно до пункту 3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.
Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».
За приписами пункту 6.1 Правил розміщення зовнішньої реклами №434  розміщення зовнішньої реклами в межах міста провадиться на підставі дозволів, які видаються робочим органом на підставі відповідного рішення виконавчого комітету Одеської міської ради.
Отже, аналіз викладених норм та фактичних обставин справи свідчить про те, що суб`єктів господарювання, які здійснювали господарську діяльність у пересувних тимчасових спорудах звинувачують у розміщення зовнішньої реклами без відповідного дозволу.
Вивчаючи питання, чи є ТОВ «ОДС Рент Групп» розповсюджувачем реклами та чи розповсюджується на нього вимоги приписів про демонтаж зовнішньої реклами, колегія суддів дійшла таких висновків.
Пункт 1.5 Правил розміщення зовнішньої реклами №434 декілька розширив тлумачення розповсюджувач зовнішньої реклами та встановив, що це не тільки особа, яка здійснює розповсюдження зовнішньої реклами рекламними засобами, а також особа, якій такі засоби належать на праві власності або передані їй у користування.
Наведеним приписам кореспондує пункт 13.3 даних Правил, де вказано, що демонтаж рекламного засобу повинен бути проведений власниками або законними користувачами (в разі, якщо такі відомі або встановлені) рекламного засобу самостійно за власний рахунок та в термін, вказаний в приписі робочого органу про усунення порушень.

Колегія суддів, проаналізувавши заяви ТОВ «ОДС Рент Групп» по суті справи установила, що останнє, не вказувало про те, що воно є власником або користувачем рекламних засобів, що має відношення до здійснення діяльності в сфері діяльності ресторанів та надання послуг мобільного харчування, що має ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюном, тобто, що саме воно здійснює господарську діяльність у тимчасових спорудах, які перебувають у нього на балансі.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами Управлінням реклами, що належними позивачами у даній справі є суб`єкти господарювання, які здійснюють господарську діяльність про яку згадано вище, в наданих в користування, ТОВ «ОДС Рент Групп», тимчасових спорудах. Саме вказані суб`єкти господарювання є розповсюджувачами зовнішньої реклами.
Отже, на думку суду апеляційної інстанції, складені, Управлінням реклами, приписи не порушують право позивача, адже наявність права власності на землю та права на володіння тимчасовими спорудами, не наділяє позивача статусом розповсюджувача реклами, в сенсі Закону України «Про рекламу».

З огляду на вимоги статей 2, 5 КАС України, об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень.
Отже, необхідною умовою для звернення особи до адміністративного суду з відповідним позовом є наявність порушеного права, свободи або законного інтересу з боку суб`єкта владних повноважень, яке підлягає судовому захисту.
Іншими словами, звернення до суду з позовом особи, якій не належить право вимоги (неналежний позивач), є підставою для відмови у задоволенні такого позову, оскільки права, свободи чи інтереси цієї особи у сфері публічно-правових відносин не порушено.
Усталеною є судова практика визнання права на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень за особою, щодо якої цей акт прийнятий, або прав, свобод чи інтересів якої він безпосередньо стосується (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі №9901/657/18, від 05 лютого 2019 року №9901/645/18 та інші).
Колегія суддів не погоджується з доводами суду першої інстанції, що індивідуальні акти, які були прийняті стосовно інших осіб, а не особи, яка звернулася до суду, порушують її права на тій підставі, що вона володіє тимчасовими спорудами, користувачі яких порушили законодавство про рекламу.
Законодавством про рекламу чітко визначено коло осіб, які можуть бути позивачами і ТОВ «ОДС Рент Групп» до їх числа не належить (це свідчить про відсутність матеріальної правоздатності).
Обґрунтованих доказів того, що оскаржуваними приписами спричинено суттєвого негативного впливу саме на позивача і він зазнав реальної шкоди, ним не наведено.
Варто також звернути увагу, що Верховний Суд в постанові від 31.03.2021 у справі 640/21611/19 висловив правову позицію, що з`ясування матеріально-правової заінтересованості позивача передує розгляду питання щодо правомірності рішення, котре оскаржується.
Відсутність матеріально-правової заінтересованості позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності оскарженого рішення.
Себто, суд може робити висновок про неправомірність рішень, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та про порушення, у зв`язку із цим, прав лише за позовом належного позивача.
Оцінка рішень за позовом особи, яка не має права на звернення до суду, яка не є потерпілою у конкретних правовідносинах (є неналежним позивачем), апріорі не може призвести до захисту прав і не узгоджується із завданнями адміністративного судочинства.
Наведена позиція надає підстави суду апеляційної інстанції не досліджувати обставини правомірності оскаржених приписів, адже це не має самостійного правового значення.

Відповідно до приписів статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині, є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права.
У цій справі неправильне застосування норм матеріального права виразилося у неправильному тлумаченні закону.

Частина 6 статті 157 КАС України встановлює, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.
Тому, заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.06.2021 у вигляді заборони Комунальній установі «ОДЕСРЕКЛАМА» виконувати припису з демонтажу конструкцій (вивісок, табличок та інших елементів), втратили свою силу.

За результатами апеляційного перегляду справи, розподіл судових витрат не здійснюється.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління реклами Одеської міської ради – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДС Рент Групп» до Управління реклами Одеської міської ради – скасувати в частині задоволення позову про визнання протиправними та скасування приписів і ухвалити у скасованій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя                                                             І. О. Турецька

суддя                                                                                 Л. В. Стас

суддя                                                                                 Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 21.04.2022.