ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/5005/21                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  22 червня 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                              Аліменка В.О.,
суддів                                                  Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Силікат - 1" до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:
До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Силікат-1" з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 23.04.2021 № 3147/2300071316 в частині донарахування грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб на суму 124 039 гривень 15 копійок;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 23.04.2021 № 3148/2300071316, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на суму 1460 гривень 93 копійки.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Силікат-1» є суб`єктом господарювання, основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
Позивач перебуває на обліку у податковому органі та зареєстрований платником ПДВ.
Згідно наказу Головного управління ДПС у Черкаській області від 11.02.2021 №168-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Силікат-1" на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1   та п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненням проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Силікат-1» з питань дотримання податкового законодавства в частині нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2017 по 31.12.2020, з урахуванням норм   ст.102 ПКУ, та єдиного внеску за період з 01.01.2011 по 31.12.2020.
За результати проведеної документальної планової виїзної перевірки позивача складено акт від 26.03.2021 №2209/23-00-07-1313/ 30769263, який вручено головному бухгалтеру ТОВ "Силікат-1" Г. Траутман 26.03.2020 про що на вказаному акті міститься її підпис.
3а результатами перевірки встановлено, що ТОВ "Силікат-1", як податковим агентом, не включено до складу оподатковуваного місячного доходу фізичної особи, доходи у вигляді додаткового блага, а саме: ТОВ "Силікат не нарахований, не утриманий та не сплачений до бюджету податок на доходи фізичних осіб з доходів у не грошовій формі у вигляді вартості безоплатно переданого житлового будинку фізичній особі - платнику податків ОСОБА_1 . Згідно, нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу житлового будинку від 31.05.2017, ТОВ «Силікат-1» продано житловий будинок громадянину ОСОБА_1 , сума договору складає 58580,00 грн., однак останнім не надано доказів, які підтверджують факт розрахунку ОСОБА_1 з ТОВ «Силікат-1» за придбаний житловий будинок. Згідно даних бухгалтерського обліку ТОВ «Силікат-1» станом на 31.12.2020 дебіторська заборгованість по контрагенту ОСОБА_1 відсутня.      В ході перевірки директором ТОВ "Силікат-1" ОСОБА_2 надано письмове пояснення зі змісту якого слідує, що фізична особа ОСОБА_1 розрахувався за придбаний житловий будинок в період (2003-2006 років), але розрахункові документи не збереглись в зв`язку із їх знищенням.
Відповідачем 23.04.2021 винесено податкове повідомлення-рішення №3147/23000713, яким збільшено суму грошового зобов`язання і пені з податку на доходи фізичних осіб на суму 156 304 гривні 18 копійок та податкове повідомлення-рішення №3148/23000713, яким яким збільшено суму грошового зобов`язання і пені з військового збору на суму 1460 гривні 93 копійки.
Позивач оскаржив в адміністративному порядку вищевказані податкові повідомлення-рішення.
Рішенням ДПС України від 01.07.2021 року №14749/6/99-00-06-01-04- 06 податкові повідомлення-рішення №3147/23000713 та №3148/23000713 залишені без змін.
Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом за захистом свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом   164.1   ст.164 ПК України   установлено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Згідно з пп.14.1.47   п.14.1   ст.14 ПК України   додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами   розділу IV цього Кодексу).
Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом   164.2.17   пункту   164.2   статті   164 ПК України   є вичерпним.
Відповідно до пп. «д» пп.164.2.17   п.164.2   ст.164 ПК України   до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених   статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.
Згідно пункту 16-1 підрозділу 10   Податкового кодексу України   тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом   162.1   статті   162   цього   Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені   статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому   статтею 168 цього Кодексу. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у   статті 171 цього Кодексу.
Частиною 2   статті 77 КАС України   установлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Проте, відповідачем на час розгляду справи не було надано жодних прийнятних та переконливих доказів які б підтверджували суму додаткового блага.
Якщо додаткові блага надаються у негрошовій формі, сума податку об`єкта оподаткування обчислюється за правилами, визначеним пунктом 164.5 цієї статті.
Під час нарахування (надання) доходів у будь-якій негрошовій формі базою оподаткування є вартість такого доходу, розрахована за звичайними цінами, правила визначення яких встановлені згідно з цим Кодексом, помножена на коефіцієнт, який обчислюється за такою формулою: К = 100 : (100 - Сп), де К - коефіцієнт; Сп - ставка податку, встановлена для таких доходів на момент їх нарахування.
У такому самому порядку визначаються об`єкт оподаткування і база оподаткування для коштів, надміру витрачених платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки.
Податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений   розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею   18   та розділом   IV   цього   Кодексу   (підпункт   14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).
Згідно підпункту "а" пункту 176 статті   176      Податкового кодексу України   особи, які відповідно до цього   Кодексу   мають статус податкових агентів, та платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.
Податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом (абз. 2 п.   57.1 ст. 57 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту   171.2 статті 171 Податкового кодексу України   особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.
Згідно з підпунктом   168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України   податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в   статті 167 цього Кодексу.
Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання) (підпункт   168.1.4 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України).
Факт купівлі-продажу вказаного житлового будинку з надвірними спорудами підтверджується договором купівлі-продажу від 31.05.2017, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Кравченок С. В. Вказаний договір є чинним, належних та допустимих доказів його скасування сторонами до суду не надано.
Згідно п. 5 вказаного договору продаж вчинено за 58 580, 00 грн, які покупець сплатив продавцю до підписання договору.
З письмових пояснень директора ТОВ "Силікат-1" ОСОБА_2 слідує, що фізична особа ОСОБА_1 розрахувався за придбаний житловий будинок в період 2003-2006 року, але розрахункові документи не збереглись в зв`язку із знищенням вказаних документів згідно акту про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду від 12.01.2010 та приймальної квитанції від 02.02.2010 №0000000436.
Суд звертає увагу, що включення в договір купівлі-продажу положення про одержання однією стороною від іншої грошових коштів, у тому числі до підписання договору, є звичайною діловою практикою, зокрема при укладенні договорів фізичними особами, і така практика не суперечила закону в правовідносинах, щодо яких виник спір.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2020 у справі №916/667/18.
Суд погоджується з доводами позивача, що при укладенні договору купівлі-продажу нотаріусом перевірено справжність вказаного правочину, оскільки це є його обов`язком в розумінні ч. 2   ст. 54 Закону України "Про нотаріат".
За вказаних обставин, відповідачем не доведено, що позивачем безоплатно передано у власність фізичної особи ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Отже вказана операція в розумінні пп.   14.1.47   ст.   47 Податкового кодексу України   не є додатковим благом.
Згідно додатку до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом податкової адміністрації України 24.12.10 №1020 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.11 за №46/18784, дохід від надання майна в лізинг; оренду або суборенду відображається під ознакою « 106».
Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України   податковий розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.
Особи, які відповідно до цього   Кодексу   мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (з розбивкою по місяцях звітного кварталу), до контролюючого органу за основним місцем обліку. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку - фізичній особі податковим агентом, платником єдиного внеску протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності із зазначених питань не допускається (пп.   176.2 "б" ст. 176      Податкового кодексу України).
Згідно з пп.   14.1.180. ст.14.1 ст.14 Податкового кодексу України   податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений   розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею   18   та розділом   IV   цього   Кодексу.
Актом перевірки від 26.03.2021 №2209/23-00-07-1313/30769263 встановлено, що позивачем податок на доходи фізичних осіб при виплаті сум орендної плати за земельні ділянки (паї) за період з 08.12.2017 по 27.12.2017 та з 19.12.2018 по 27.12.2018 сплачувався з порушенням граничних термінів сплати. Контролюючим органом встановлено, що позивачем не відображено в податковій звітності сум доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з і них податку, інформацію про операції з нарахування (виплати) сум орендної плати за і земельні ділянки (паї) фізичним особам - платникам податків та утримання (перерахування) з цих сум податку на доходи фізичних осіб за періоди 1,2,3 кварталів 2017 року, за періоди 1, 2, 3 кварталів 2018 року, за періоди 1, 2, 3 кварталів 2019 року та за періоди 1, 2, 3 кварталів 2020 року. Інформація про нараховані (виплачені) паї відображалась за весь і звітний рік у звітності за 4 квартал кожного звітного року, при цьому доходи у вигляді паїв виплачувались на користь фізичних осіб щокварталу кожного звітного року, що підлягав перевірці.
Так, згідно вказаного акту станом на 01.01.2017 за позивачем рахується дебіторська заборгованість по розрахункам з бюджетом по сплаті сум податку на доходи фізичних осіб, із орендної плати в розмірі 11 360,62 грн., що підтверджується даними рахунки бухгалтерського обліку ТОВ «Силікат-1».
Дані висновки зроблені контолюючим органом на підставі оборотно-сальдових відомостей по нарахуванню орендної плати та податку на доходи фізичних осіб за 2017 та 2018 роки наданих позивачем при проведенні перевірки.
Проте в ході перевірки позивачем надано відповідачу нові оборотно-сальдові відомості із зазначенням суми податку на доходи фізичних осіб, які нараховані та сплачені до бюджету позивачем у вигляді авансових платежів без фактичного нарахування орендної плати.
Так, ТОВ "Силікат-1" згідно податкової накладної від 27.09.201 №50 перерахувало авансом ПДФО в сумі 100 000 грн, згідно податкової накладної від 24.09.18 №32 перерахувало ПДФО в сумі 100 000 грн без нарахування (виплати) доходу фізичним особам, згідно податкової накладної від 29.10.2018 №772 перерахувало ПДФО в сумі 900, 00 грн, згідно податкової накладної від 29.10.2018 №770 перерахувало ПДФО в сумі 1 100, 00 грн, згідно податкової накладної від 29.10.2018 №192 перерахувало ПДФО в сумі 200 000, 00 грн.
Враховуючи суму виплаченої орендної плати за земельні ділянки (паї) позивачем станом на 01.12.2017 сальдо складає 300 129, 38 грн, а не 11 360,62 грн.
За вказаних обставин та з урахуванням нової оборотно-сальдової відомості, відсутні факти несвоєчасної сплати позивачем ПДФО до бюджету за 2017-2018 роки.
Проте, відповідачем не вказано з яких підстав ним не враховано під час проведення перевірки нову оборотно-сальдову відомість, надану позивачем в ході перевірки.
Суд зазначає, що при проведенні перевірки посадові особи контролюючого органу зобов`язані були дослідити всі надані позивачем документи та взяти їх до уваги при складанні акту перевірки від 26.03.2021 №2209/23-00-07-1313/30769263.
На підтвердження доводів щодо умисності вчинених позивачем дій відповідачем належних та допустимих доказів не надано.
Отже, первинними документами підтверджується відсутність факту несвоєчасної сплати позивачем ПДФО до бюджету за 2017-2018 роки.
Щодо протиправності податкового повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 23.04.2021 № 3148/2300071316, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на суму 1460 гривень 93 копійки, суд зазначає наступне.
Пунктом   164.2 ст. 164 Податкового кодексу України   встановлено перелік доходів, що включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.
Так, відповідно до пп.   164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України   до загального місячного річного оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених   статтею 165 цього Кодексу) у вигляді вартості використання житла, інших об`єктів матеріального або нематеріального майна, що належать роботодавцю, наданих платнику податку в безоплатне користування, або компенсації вартості такого використання, крім випадків, коли таке надання зумовлено виконанням платником податку трудової функції відповідно до трудового договору (контракту) чи передбачено нормами колективного договору або відповідно до закону в установлених ними межах; вартості майна та харчування, безоплатно отриманого платником податку, крім випадків, визначених цим Кодексом для оподаткування прибутку підприємства.
Згідно з пп.   14.1.47   пункту   14.1   статті   47 Податкового кодексу України   додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами   розділу IV цього Кодексу).
Під час нарахування (надання) доходів у будь-якій негрошовій формі базою оподаткування є вартість такого доходу, розрахована за звичайними цінами, правила визначення яких встановлені згідно з цим Кодексом, помножена на коефіцієнт, який обчислюється за такою формулою: К = 100 : (100 - Сп), де К - коефіцієнт; Сп - ставка податку, встановлена для таких доходів на момент їх нарахування.
У такому самому порядку визначаються об`єкт оподаткування і база оподаткування для коштів, надміру витрачених платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки.
Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в   статті 167 цього Кодексу.
Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету або розрахункового документа на зарахування коштів у сумі цього податку на єдиний рахунок, визначений   статтею 35-1 цього Кодексу   (пп.   168.1.1,   168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України).
Пунктом 161 підрозділу 10 Розділу   XX   Перехідних Положень Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних сил України, встановлюється військовий збір.
Підпунктом 1.2 п. 161 підрозділу 10   Розділу XX Податкового кодексу України   передбачено, що об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 Кодексу до яких, зокрема, відноситься дохід, отриманий платником податку як додаткове благо.
Згідно абзацу «а» п.   171.2. ст. 171 Податкового кодексу України   особою, відповідальною за нарахування, і утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.
Відповідно до   статті 1251 Податкового кодексу України   (у редакції, що діє з 01.01.2021) встановлено      відповідальність за порушення правил нарахування, утримання та сплати (перерахування) податків у джерела виплати.
Ненарахування та/або неутримання, та/або несплата (неперерахування), та/або нарахування, сплата (перерахування) не в повному обсязі податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь нерезидента або іншого платника податків, а також нерезидентом, на якого покладено обов`язок сплачувати податок у порядку, встановленому   розділом III цього Кодексу, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 10 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету (пункт 1251.1 статті   1251 Податкового кодексу України).
З акту від 26.03.2021 №2209/23-00-07-1313/30769263 вбачається, позивачем, як податковим агентом, не включено до складу оподатковуваного місячного доходу фізичних осіб, доходи у вигляді додаткового блага, а саме не нарахований, не утриманий та не сплачений до бюджету військовий збір з доходів у не грошовій формі у вигляді вартості безоплатно переданого житлового будинку фізичній особі - платнику податків ОСОБА_1 .
За вказаних обставин та враховуючи те, що позивачем доведено реальність операції з продажу житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про правомірність не включення      до складу оподатковуваного місячного доходу фізичних осіб доходи у вигляді додаткового блага.
Отже, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 23.04.2021 № 3148/2300071316 є протиправним та підлягає скасуванню.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно винесено податкові повідомлення-рішення від 23.04.2021 № 3147/2300071316 та № 3148/2300071316, а тому, наявні підстави для їх скасування.
Доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі, за змістом ідентичні наданим до адміністративного позову запереченням, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.
Відтак, правомірним є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.
Отже при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.
За правилами   статті 316 КАС України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.243,   308,   310,   315,   317,   321,   322,   325,   329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5   статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач                                                             В.О. Аліменко

Судді                                                                                 Л.В. Бєлова

                                                                                          А.Ю. Кучма