ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року	Львів	Справа № 380/14275/21 пров. № А/857/23468/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                      Святецького В.В.          
суддів                                                                            Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року у справі №380/14275/21 (головуючий суддя Москаль Р.М., м. Львів) за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, за участі Головного управляння Пенсійного фонду України у Львівській області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до  Адміністрації Державної прикордонної служби України, за участі Головного управляння Пенсійного фонду України у Львівській області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, в якому просив: а) визнати за ОСОБА_1 право на пенсію за вислугу років згідно з п. "а" статті 12 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” відповідно до наявної вислуги років, яка становить 29 років 03 місяці 15 днів;
б) визнати протиправною відмову Адміністрації Державної прикордонної служби України d оформленні та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно п. "а" статті 12 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”;
в) зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документи для призначення з 28.10.2016 ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, згідно п. "а" статті 12 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Рішенням від 29 листопада 2021 року Львівський окружний адміністративний суд позов задовольнив частково.
Визнав протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) в оформленні та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» частини першої статті 12 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”.
Зобов`язав Адміністрацію Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» частини першої статті 12 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Адміністрацію Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Адміністрація Державної прикордонної служби України подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. 
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби у період з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше. Зауважує, що календарний рік - це рік, який особа фактично відпрацювала на займаній посаді. 
Поряд з цим, вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення відповідно до наказу №209-ос від 27.10.2016 у календарному обчисленні становила 20 років 10 місяців 17 днів, а отже, відсутні підстави для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а»  статті 12 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”. 
Апелянт наполягає, що для отримання права на пенсію за вислугу років обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному Законом розмірі. При цьому до цієї вислуги років зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.
З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 проходив службу в органах Державної прикордонної служби України. Відповідно до наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №209-ос від 27.10.2016   позивач звільнений з військової служби через сімейні обставини, з 27.10.2016 виключений із списків особового складу загону та знятий з усіх видів забезпечення.  
Вислуга років на день звільнення (27.10.2016) складала у календарному обчисленні 20 років 10 місяців 07 днів, у пільговому 08 років 05 місяців 08 днів, загальна 29 років 03 місяці 15 днів (а.с. 12).
Представник позивача 28.07.2021 звернувся в його інтересах до Адміністрації Держприкордонслужби, просив підготувати та подати до Головного управління ПФУ у Львівській області документи для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”. Своє звернення мотивував тим, що згідно з наказом №209-ос від 27.10.2016 вислуга років військової служби його довірителя на день звільнення становить 29 років 03 місяці 15 днів (а.с. 13-14); до звернення серед інших документів долучена заява ОСОБА_1 від 27.07.2021 про призначення йому пенсії за вислугу років (а.с. 15).
Адміністрація Держприкордонслужби 05.08.2021 повідомила представника позивача про результати розгляду звернення листом №115-21699/0/6-21, в якому вказала, що  відповідно до наказу №209-ос від 27.10.2016 загальна вислуга років ОСОБА_1 на день виключення зі списків особового складу (27.10.2016) становила 29 років 03 місяці 15 днів, з яких вислуга років на військовій службі у календарному обчисленні становить лише 20 років 10 місяців 17 днів, а тому відсутні підстави для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, оскільки необхідними є 23 календарних роки і більше (а.с. 16).
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що на день звільнення зі служби позивач мав визначену пунктом «а» частини першої статті 12 Закону №2262-XII вислугу - « 23 роки і більше», а отже - вправі звернутися через уповноважений орган - Адміністрацію Держприкордонслужби до ПФУ із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років.
Отже, Адміністрація Держприкордонслужби за встановлених судом обставин справи протиправно відмовила ОСОБА_1 в оформленні документів для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-XII.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Нормами ч. ч. 1, 5 ст. 14 Закону України ,,Про Державну прикордонну службу України” №661-IV від 03.04.2003 передбачено, що до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України. Комплектування Державної прикордонної служби України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються на підставі Закону України ,,Про військовий обов`язок і військову службу”.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 25 Закону України ,,Про Державну прикордонну службу України” держава забезпечує соціальний захист особового складу Державної прикордонної служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства. Пенсійне забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених Законом України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначені положеннями Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб” від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262).
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону №2262 особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби (ч. 1 ст. 2 Закону №2262).
Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині 3 статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.
Згідно з пунктами «а», «б», «в» статті 17 Закону №2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.
За змістом частини 4 статті 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.
Положеннями статті 17-1 Закону №2262-ХІІ передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ прийнята постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 ,,Про Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей” (далі по тексту - Порядок №393).
Відповідно до підпункту «в» пункту 3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця: на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.
Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а зазначив, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Крім того, Верховний Суд у цій постанові вказав, що саме календарна вислуга років не є визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років. Більше того, до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.
У справі №480/4241/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить (постанова від 14.04.2021).
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що вислуга років позивача з урахуванням часу служби, який підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить 29 років 03 місяці 15 днів, відтак, останній набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ.
Відповідно до пункту 1 Порядку №3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно з вказаним Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі міністерства та інші органи).
Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.
Пунктом 12 Порядку №3-1 визначено, що уповноважений структурний підрозділ у 10- денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.
Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.
З урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дії відповідача щодо відмови у підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ є протиправними, тому слід зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.
Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року у справі №380/14275/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 03.05.2022.