Ухвала
 
13 липня 2022 року
м. Київ
 
справа № 473/4249/21
провадження № 61-6379ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , поданою представницею - ОСОБА_3 , на постанову Миколаївського апеляційного суду від 22 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2021 року  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого.
 
В обґрунтування позову зазначали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Авангард Овідіопольського району Одеської області відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки «BMW 530D», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який здійснив наїзд на пішохода                       ОСОБА_5 (доньку позивачів), яка від отриманих тілесних ушкоджень померла.
 
На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля була застрахована у ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп».
 
Позивачі зазначали, що знаходилися на утриманні доньки, тому на підставі статті 1200 ЦК України мають право на відшкодування шкоди, завданої її смертю, у розмірі по 90 000,00 грн кожен.
 
Ураховуючи вищевикладене, просили суд стягнути зі страхової компанії по 90 000,00 грн на користь кожного з них.
 
Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 січня 2022 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь кожного позивача по 90 000,00 грн у рахунок відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Додатковим рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 лютого 2022 року стягнуто з ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь з кожного позивачів по 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
 
Рішення місцевого суду мотивоване тим, що позивачі мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, оскільки перебували на утриманні своєї померлої доньки. 
 
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 22 червня 2022 року апеляційну скаргу ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» задоволено. Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 січня 2022 року та додаткове рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 лютого 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Відмовляючи у задоволенні позову  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , апеляційний суд виходив з того, що позивачами не доведено належними та допустимими доказами того, що вони перебували на утриманні ОСОБА_5 , яка згідно з даними Пенсійного фонду України не працювала з квітня 2018 року по вересень 2020 року. Довідка органу місцевого самоврядування про перебування позивачів на утриманні їх доньки за обставин отримання нею доходів тільки протягом чотирьох місяців 2020 року та окремого проживання у іншій місцевості ніж батьки та знаходження органу самоврядування, який видав таку довідку, є непереконливим доказом. Доходи позивачів були більшими за доходи їх доньки, а тому вони не можуть бути такими, що знаходились на утриманні доньки.
 
07 липня 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 через представницю - ОСОБА_3 звернулись до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Миколаївського апеляційного суду від 22 червня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 січня 2022 року                та додаткове рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області                  від 01 лютого 2022 року.
 
Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пунктів 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Предметом позову у цій справі є відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, у загальному розмірі 180 000,00 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (248 100,00 грн), а тому відповідно до вимог                        ЦПК України справа є малозначною.      
При цьому Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи                від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services                          v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Касаційна скарга містить посилання на те, що рішення у цій малозначній справі оскаржується до суду касаційної інстанції на підставі підпункту «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України як підставу для оскарження у касаційному порядку судових рішень у малозначних справах визначено ситуацію, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. 
 
Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виходить з того, що таке правове питання має бути головним або основним питанням правозастосовчої практики, воно повинно мати винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, вагомістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.
 
Посилання представниці заявників на постанови Верховного Суду у справах, де за подібних відносин, але різних фактичних обставин, встановлено наявність підстав для відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, не є підтвердженням відсутності єдності у правозастосовчій практиці у справах цієї категорії. У справі, про перегляд якої подано касаційну скаргу, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, оскільки позивачами не надано переконливих доказів на підтвердження заявлених вимог. 
 
Представницею заявників у касаційній скарзі не сформульовано правову проблему, яка на її думку, є фундаментальною і потребує вирішення Верховним Судом. 
 
Наведене дає підстави для висновку, що касаційна скарга не містить належного обґрунтування наявності підстав, передбачених підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для перегляду малозначної справи судом касаційної інстанції. 
 
Оскільки, касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом                2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої статті                         19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394                    ЦПК України, Верховний Суд,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , поданою представницею - ОСОБА_3 , на постанову Миколаївського апеляційного суду від 22 червня                 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2  до   Приватного   акціонерного   товариства   «Українська  страхова  компанія  «Княжа 
 
Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
Судді:	О. В. Ступак       І. Ю. Гулейков       С. О. Погрібний