Справа № 991/2432/22
Провадження 1-кс/991/2452/22

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року                                                                         м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Києві клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу, застосованого до підозрюваної ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015, зокрема за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ) ОСОБА_6 , погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора (далі – САП) ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу, застосованого до підозрюваної ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015, зокрема, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, в якому детектив просить:
1) Змінити запобіжний захід у вигляді застави щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , застосований на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.05.2022, на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
2) При застосуванні запобіжного заходу покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до детектива, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора, суду за першим викликом;
- не відлучатись із населеного пункту, де знаходиться його місце фактичного проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- утримуватися від спілкування з будь-якими особами (крім своїх захисників, слідчих (детективів) Національного антикорупційного бюро України, прокурорів САП Офісу Генерального прокурора України, слідчого судді (суду) з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру, зокрема із з підозрюваними та свідками у цьому кримінальному провадженні: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Клопотання мотивовано тим, що: 
1) ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, а саме в пособництві заволодінню чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.
2) Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, є особливо тяжким злочином, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
3) Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, у відповідності до примітки до ст. 45 КК України, віднесено до корупційних злочинів, за вчинення яких, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, виключено можливість застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, а так само, згідно з ч. 1 ст. 69 КК України, виключено можливість призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом.
4) Наявні ризики того, що ОСОБА_4  може протидіяти кримінальному провадженню шляхом вчинення дій, передбачених п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.
5) Визначений розмір застави за підозрювану ОСОБА_4 не внесено, однак під час досудового розслідування ОСОБА_4 визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, надала викривальні показання щодо інших співучасників кримінальних правопорушень і наразі підозрювана продовжує сприяти органу досудового розслідування у встановленні обставин, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні.
6) Враховуючи належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_4 з моменту повідомлення їй про підозру у кримінальному провадженні, її ставлення до такої підозри і сприяння органу досудового розслідування у встановленні обставин кримінального провадження, необхідним запобіжним заходом і таким, що забезпечить досягнення мети його застосування, з огляду на тяжкість інкримінованого злочину та наведені обставини, є запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 доводи клопотання підтримала, просила задовольнити з викладених у ньому підстав. Зазначила, що покладання на підозрювану обов`язку носити електронний засіб контролю є необов`язковим. 
Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник – адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти доводів клопотання сторони обвинувачення, просили задовольнити його частково, а саме не покладати на підозрювану обов`язок носити електронний засіб контролю, оскільки він з неї вже знятий, постійно ламається та нагрівається.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування, а прокурорами САП – процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015, зокрема, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.
04.05.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, а саме в пособництві заволодінню чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.
Повідомлення про підозру від 04.05.2022 (Том № 1 а. 22-32) вручено дорослому члену сім`ї ОСОБА_4 – доньці ОСОБА_26 04.05.2022 о 18 год. 40 хв. (Том № 1 а. 32-33) та направлено на мобільний телефон ОСОБА_4 у додатку для передавання мобільних повідомлень «WhatsApp» (Том № 1 а. 34).
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.05.2022 (справа № 991/1527/22 провадження № 1-кс/991/1551/22) до підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 744 300, 00 грн., та покладено додаткові процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України (Том № 1 а. 35-49). 
Ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 24.05.2022 (справа № 991/1477/22 провадження 11-сс/991/166/22) ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.05.2022 про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави залишено без змін.
Після постановлення зазначеної ухвали, виникли нові обставини, про які детектив та прокурор на той час не знав і не міг знати.
Слідчим суддею встановлено, що, станом на 14.07.2022, до НАБУ, САП або до суду не надано доказів внесення застави в розмірі 744 300, 00 грн. за підозрювану ОСОБА_4 , що не заперечується і стороною захисту.
Разом з тим, підозрювана ОСОБА_4 визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, надала викривальні показання щодо інших співучасників кримінальних правопорушень і наразі підозрювана продовжує сприяти органу досудового розслідування у встановленні обставин, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні. Вказане підтверджено сторонами в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:
1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;
2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.
Статтею 200 КПК України порядок розгляду клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу не встановлений.
Проте, ч. 4 ст. 201 КПК України, яка регулює порядок розгляду клопотання підозрюваного про зміну запобіжного заходу, встановлено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
На підставі ч. 6 ст. 9 КПК України, виходячи з рівності прав сторін кримінального провадження на реалізацію процесуальних прав (ч. 2 ст. 22 КПК України), які мають здійснюватися у формі однакових судових процедур, можна зробити висновок, що в даному випадку клопотання прокурора про заміну запобіжного заходу розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Так, детектив у клопотанні просить змінити застосований до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Як вбачається із матеріалів справи (Том № 1 а. 15), копію клопотання про зміну застосованого до підозрюваної запобіжного заходу та матеріалів, якими воно обґрунтовується, підозрювана ОСОБА_4 у присутності її захисника – адвоката ОСОБА_27 отримала 11.07.2022 о 16 год. 19 хв., тобто, більш ніж за три години до початку розгляду клопотання.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.
В ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
З огляду на зазначені положення закону, слідчому судді під час вирішення клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з метою визначення чи є законні підстави для застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу саме у вигляді особистого зобов`язання, необхідно в межах доводів відповідного клопотання встановити: 1) кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та чи є підозра обґрунтованою; 2) ризики, які були заявлені стороною обвинувачення, та їх обґрунтованість; 3) обставини, що виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати; 4) чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.
Досудовим розслідуванням встановлено, що виконуюча обовязки генерального директора ДП «Держінформ`юст» ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_28 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 шляхом зловживання своїм службовим становищем, достеменно знаючи, що у первинних документах зазначені недостовірні відомості, що в дійсності програмне забезпечення «TrueConf» для державного підприємства ТОВ «Астен-МН» не постачається, а під його виглядом передається клієнтська частина «TrueConf Сlient 6.4.4» за наведених у повідомленні про підозру обставин, сприяла заволодінню грошовими коштами ДП «Держінформ`юст», що передбачалися для оплати за поставку ТОВ «Астен-МН» програмного забезпечення «TrueConf» відповідно до Договору від 22.01.2014 № КТ25 на загальну суму 7 719 059 грн, яка у шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та є особливо великим розміром, чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.
04.05.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, а саме в пособництві заволодінню чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

Щодо обґрунтованості підозри.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ).
У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
У справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи обмежувальних заходів.
Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй злочину підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема копіями таких документів: 
- статуту ДП «Інформаційний центр», відповідно до якого генеральний директор підприємства зобов`язаний безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати управління (керівництво) підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна (Том № 2 а. 4-10);
- наказу № 237-к від 01.11.2013 про призначення ОСОБА_4 на посаду заступника генерального директора ДП «Інформаційний центр» з фінансових питань (Том № 2 а. 17);
- наказу ДП «Інформаційний центр» від 16.10.2014 №304-к про покладання обов`язків генерального директора ДП «Інформаційний центр» на ОСОБА_4 з 16.10.2014 (Том № 2 а. 18);
- наказів ДП «Інформаційний центр» від 11.12.2013 №293, від 20.11.2014 №637 про встановлення права першого підпису ОСОБА_14 , та надання права другого підпису, зокрема, ОСОБА_4 , та про надання права першого підпису ОСОБА_4 , відповідно (Том № 2 а. 15, 16);
- карток із зразками підписів, відповідно до яких право підпису банківських документів щодо рахунків ДП «Держінформ`юст» у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» мала, зокрема, ОСОБА_4 (Том № 2 а. 19-21);
- договору № КТ25 від 22.01.2014 про закупівлю апаратури записувальної і відтворювальної звуку і зображення (обладнання для відеоконференцзв`язку та ІР – телефонії), укладеним між ДП «Інформаційний центр» та ТОВ «Астен-МН», додатковою угодою від 26.06.2014 № 1, додатковою угодою від 09.09.2014 № 2 та додатками до вказаного договору (Том № 2 а. 34-64);
- видаткових накладних, актів здачі приймання робіт (надання послуг) щодо постачання програмного забезпечення «TrueConf», виконання робіт та надання послуг ТОВ «Астен-МН» для ДП «Інформаційний центр» згідно умов договору № КТ 25 від 22.01.2014, у тому числі актів, затверджених ОСОБА_4 як в.о. генерального директора ДП «Інформаційний центр», що підтверджено висновком експерта від 20.03.2019 №52/1 за результатами проведення почеркознавчої експертизи (Том № 2 а. 65-70, Том № 3 а. 108-120);
- погоджених рахунків-фактур на оплату поставлених товарів, виконаних робіт та наданих послуг від ТОВ «Астен-МН» до ДП «Інформаційний центр» відповідно до договору №КТ-25, з наявним на них підписом ОСОБА_4 , що підтверджено висновком експерта від 12.12.2019 № 373/1 за результатами проведення почеркознавчої експертизи (Том № 2 а. 71-77, Том № 3 а. 121-130);
- платіжних доручень ДП «Інформаційний центр», відповідно до яких на рахунки ТОВ «Астен-МН», відкриті в АТ «Банк Велес» та Столичній філії ПАТ «КБ Приватбанк», перераховано грошові кошти в сумі 18 872 270,50 грн, з яких 6 756 000 грн - оплата за програмне забезпечення «TrueConf», яке надає можливість одночасного користування «онлайн – користувачам» в режимі відеоконференцзв`язку (унікальний код) та 5 971 172,5 грн за роботи щодо доставки, налагодження (монтажу) системи відеоконференцзв`язку та ІР телефонії, генерації програмного забезпечення, його інсталяції та налагодження, тестування системи проведення навчання персоналу та подальшого його атестації, частина з яких підписана ЕЦП ОСОБА_4 (Том № 2 а. 78-84);
- акту приймання-передачі від 01.04.2014 між ДП «Інформаційний центр» та ТОВ «Іволга-2», відповідно до якого державне підприємство отримало програмне забезпечення TrueConf-Server на 200 користувачів (Том № 2 а. 97);
- протоколу огляду від 11.07.2017, відповідно до якого встановлено, що на серверному обладнанні ДП «НАІС» знаходиться програмне забезпечення «TrueConf», що надає можливість одночасного користування лише 200 онлайн користувачів (Том № 2 а. 87-89);
- листа компанії Trueconf ltd, згідно з яким нею було реалізовано лише ліцензію на 200 користувачів № UA1AE ДП «Інформаційний центр» через британську компанію Ceterum Limited (Том № 2 а. 139-140);
- протоколу огляду речей від 18.04.2019, відповідно до якого на дисках, які отримані підрозділами міністерства юстиції при виконанні договору № КТ25, знаходиться програмне забезпечення «TrueConf-Client_6.4.4» (Том № 2 а. 90-91);
- матеріалів виконання запиту про міжнародну правову допомогу до компетентних органів Російської Федерації, відповідно до яких програмне забезпечення TrueConf Сlient можливо безкоштовно завантажити із офіційного сайту компанії або із серверної частини TrueConf Server (Том № 2 а. 241-251);
- договору від 27.05.2014 № 22/05-145 між ТОВ «Астен-МН» та ТОВ «Зуївський Енергомеханічний завод» (постачальник) про закупівлю комплектів системи відеоконференцзв`язку (Том № 2 а. 101-102); 
- договору від 25.09.2014 між ТОВ «Астен-МН» та ТОВ «Зуївський Енергомеханічний завод» № 1/09 про постачання спеціалізованого програмного забезпечення (комп`ютерної програми «TrueConf Server») для роботи системи відеоконференцзв`язку (Том № 2 а. 103-104);
- виписок по рахунках ТОВ «Зуївський Енергомеханічний завод» в АТ ПУМБ та АТ КБ «Приватбанк», згідно з якими ТОВ «Астен-МН» перерахувало грошові кошти в сумі 6 004 905,60 грн за реалізацію програмного забезпечення для відеоконференцзв`язку за договорами 22/05-14 від 27.05.14 та №1/09 вiд 25.09.14; ТОВ «Зуївський Енергомеханічний завод» перерахувало 366 055 доларів США (еквівалент 7 719 059 грн.) за поставлене програмне забезпечення «TrueConf» на рахунок компанії Ceterum Limited, № CH6008245011080884002, відкритий в AP ANLAGE & PRIVATBANK AG (Limmatquai 4 Zurich, Switzerland,) (Том № 2 а. 108-112);
- зовнішньоекономічного договору від 03.01.2014 № 03/01/2014 між ТОВ «Зуївський енергомеханічний завод» та Ceterum Limited про постачання 5 000 ліцензій програмного забезпечення Trueconf, актів постачання програмного забезпечення, складених між ТОВ «Зуївський енергомеханічний завод» та компанією Ceterum Limited №2 щодо постачання унікальних кодів, програмного забезпечення «TrueConf» (Том № 2 а. 128-136);
- електронних версій актів приймання-передачі та видаткових накладних між ТОВ «Зуївський енергомеханічний завод» та ТОВ «Астен-МН» про нібито постачання програмної продукції «TrueConf» (Том № 3 а. 15-26);
- електронних листів від ОСОБА_17 та ОСОБА_14 , відповідно до яких вбачається наявність достатніх підстав вважати, що встановлення та налагодження систем відеоконференцзв`язку в підрозділах юстиції здійснювалось силами ДП «Інформаційний центр», а не ТОВ «Астен-МН» (Том № 3 а. 35-36);
- протоколу допиту свідка ОСОБА_16 , яка показала, що здійснила моніторинг підприємств для закупівлі обладнання ВКЗ, у яких можна було придбати комплекти обладнання, необхідного для впровадження системи відеоконференцзв`язку, в подальшому протягом літа 2014 року у вказаних підприємств було придбано таке обладнання та доставлено його (силами постачальників) до офісних приміщень ТОВ «Астен-МН», які знаходились в місті Києві по вул. Ярославів Вал та по вул. Володимирській (Том № 3 а. 65-72);
- договорів № 1-09/14 від 01.07.2014 та 2-10/14 від 01.10.2014 між ТОВ «Астен-МН» та ОСОБА_16 , відповідно до яких останню залучено для надання технічної допомоги при виконанні договору № КТ 25 (Том № 3 а. 73-76);
- протоколу допиту свідка ОСОБА_17 , який показав, що отримавши віддалений доступ до серверного обладнання 21.10.2014 під відповідним логіном та паролем здійснив налаштування параметрів програми «TrueConf Server» для генерації клієнтського програмного забезпечення «TrueConf Client 6.4.4», після чого згенероване програмне забезпечення «TrueConf Сlient 6.4.4» в кількості одного примірника ОСОБА_17 завантажив на комп`ютер та зробив копії більше ніж на 1 100 CD-R дисків та надав їх ОСОБА_16 (Том № 3 а. 77-81);
- договорів № 10/14-01 від 02.09.2014 та № 10/14-02 від 03.11.2014 між ТОВ «Астен-МН» та ОСОБА_17 , на підставі яких останнього залучено для надання технічної допомоги при виконанні договору № КТ 25 (Том № 3 а. 82-85);
- протоколу огляду документів від 03.10.2019, яким встановлено наявність достатніх підстав вважати, що роботи щодо доставки, налагодження (монтажу) системи відеоконференцзв`язку та ІР телефонії, генерації програмного забезпечення, його інсталяції та налагодження, тестування системи проведення, навчання персоналу та подальшого його атестації виконувались працівниками філій ДП «Інформаційний центр» у робочий час, а не ТОВ «Астен-МН» (Том № 3 а. 86-88);
- висновку судової комп`ютерно-технічної експертизи від 02.08.2019 № 19/9/1-46/СЕ/19, відповідно до якого є технічна можливість завантаження програмного забезпечення TrueConf Сlient із офіційного сайту компанії або із серверної частини TrueConf Server, програмне забезпечення TrueConf Client є складовою програмного забезпечення TrueConf Server (Том № 3 а. 103-107);
- висновку комісійної судово-економічної експертизи від 18.12.2020 № 1041/50001, відповідно до якого розмір збитків внаслідок перерахування грошових коштів на користь ТОВ «Астен-МН» по договору № КТ25 від 22.01.2014 в частині оплати за програмне забезпечення «TrueConf» (унікальні коди) за умови, що програмне забезпечення «TrueConf» (унікальні коди) є програмою «TrueConf-Client», яку можливо безкоштовно завантажити із програмного забезпечення «TrueConf Server», що перебувало у володіння державного підприємства та із офіційного сайту компанії «TrueConf», становить 6 756 000 грн. (Том № 3 а. 148-167), та інших доказів (протоколів огляду, протоколів обшуків, протоколів допиту свідків, документів) у їх сукупності.
Так, згідно з наказом від 01.11.2013 № 237-к, ОСОБА_4 призначено на посаду заступника генерального директора ДП «Держінформ`юст» з фінансових питань, та в подальшому, відповідно до наказу від 16.10.2014 №304-к, вона почала виконувати обов`язки директора ДП «Держінформ`юст». Також ОСОБА_4 мала право другого підпису фінансово-господарських документів із 11.12.2013 – наказ № 293, та право першого підпису – наказ №637 від 20.11.2014.
22.01.2014 укладено договір № КТ25 про закупівлю апаратури записувальної і відтворювальної звуку і зображення (обладнання для відеоконференцзв`язку та ІР-телефонії) між ДП «Інформаційний центр» та ТОВ «Астен-МН», в подальшому, до даного договору було укладено додаткові угоди № 1 та № 2, а також додатки до них, якими була змінена ціна договору, а також обсяг поставок, робіт та послуг, які підлягають виконанню.
Так, згідно з пп. 11.2.1 п. 11.2 Розділу ХІ Договору від 22.01.2014 № КТ25, факт поставки за договором підтверджується відповідним Актом та видатковою накладною, які готуються Виконавцем під час поставки та встановлення Товару та підписується Замовником впродовж 3 робочих днів після отримання зазначених документів або протягом цього ж строку надаються зауваження до поставленого Товару.
Також підпунктом 11.2.3 пункту 11.2 розділу ХІ Договору № КТ25 від 22.01.2014 передбачено, що після підписання відповідного Акту та видаткової накладної Сторонами зобов`язання Виконавця щодо поставки Товару вважаються виконаними у повному обсязі та належним чином.
За версією сторони обвинувачення, роль ОСОБА_4 у реалізації злочинного плану по заволодінню грошовими коштами ДП «Інформаційний центр» полягала в наступному: ОСОБА_4 за вказівкою ОСОБА_14 та з огляду на здійснювані нею повноваження заступника гендиректора ДП «Держінформ`юст» з фінансових питань, а з 16.10.2014 – виконання обов`язків гендиректора державнго підприємства, мала (1) своєчасно перераховувати грошові кошти від ДП «Держінформ`юст» на рахунки ТОВ «Астен-МН» на виконання умов Договору № КТ25 від 22.01.2014, (2) погоджувати відповідні рахунки (рахунки-фактури на оплату нібито поставлених товарів (комплектів обладнання системи відеоконференцзв`язку та ІР – телефонії, програмного забезпечення «TrueConf»), та наданих послуг від ТОВ «Астен-МН» до ДП «Інформаційний центр») та оплачувати їх із використанням власного електронного ключа системи «Клієнт-Банк» – підписувати відповідні платіжні доручення від імені ДП «Інформаційний центр» на перерахування коштів на рахунки ТОВ «Астен-МН», відкриті в АТ «Банк Велес» та Столичній філії ПАТ «КБ Приватбанк», а також (3) підписати первинні документи між ДП «Держінформ`юст» та ТОВ «Астен-МН» щодо нібито отримання програмного забезпечення у кількості, визначеній Договором № КТ25 від 22.01.2014 (видаткових накладних, актів здачі приймання робіт (надання послуг) щодо постачання програмного забезпечення «TrueConf», виконання робіт та надання послуг ТОВ «Астен-МН» для ДП «Інформаційний центр»), чим створити правові підстави для перерахування грошових коштів з рахунків ДП «Інформаційний центр» для їх подальшого заволодіння.
Відповідно до матеріалів клопотання, вбачається наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 як заступник генерального директора ДП «Інформаційний центр» з фінансових питань, як виконуюча обов`язки генерального директора затвердила акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), складених на виконання умов договору № КТ 25 від 22.01.2014 про закупівлю апаратури записувальної і відтворювальної звуку і зображення (обладнання для відеоконференцзв`язку та ІР – телефонії), укладеного між ДП «Інформаційний центр» та ТОВ «Астен-МН», погодила рахунки-фактури на оплату нібито поставлених товарів та наданих послуг від ТОВ «Астен-МН» до ДП «Інформаційний центр» відповідно до договору №КТ-25, а також шляхом накладення свого електронного цифрового підпису № 1413531703646230802 підтвердила платіжні доручення ДП «Інформаційний центр» банку на перерахування коштів на рахунки ТОВ «Астен-МН», а саме:
- акт № 2 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.10.2014 про нібито прийняття робіт щодо доставки, налагодження, генерації ПЗ робочого місця ВКЗ, інсталяції та налагодження ПЗ, тестування системи, навчання персоналу та атестації навчання персоналу в кількості 181 шт на суму 959 843 грн;
- акт № 1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 27.01.2015 про нібито отримання 105 комплектів обладнання систем ВКЗ та ІР-телефонії на базі ПК, програмного забезпечення TrueConf», що надає можливість одночасного користування «онлайн-користувачам» в режимі ВКЗ та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 1 949 472 грн; 
- акт № 2 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17.02.2015 про нібито отримання 227 комплектів обладнання систем ВКЗ та ІР-телефонії на базі ПК, ПЗ TrueConf», що надає можливість одночасного користування «онлайн-користувачам» в режимі ВКЗ та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 4 214 572 грн; 
- акт № 3 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 26.02.2015 про нібито прийняття робіт щодо доставки, налагодження, генерації ПЗ робочого місця ВКЗ, інсталяції та налагодження ПЗ, тестування системи, навчання персоналу та атестації навчання персоналу в кількості 5 шт на суму 26 515 грн; 
- акт № 4 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 15.03.2015 про нібито отримання 130 комплектів обладнання систем ВКЗ та ІР-телефонії на базі ПК, програмного забезпечення TrueConf», що надає можливість одночасного користування «онлайн-користувачам» в режимі ВКЗ та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з програмним забезпеченням з навчанням та атестацією персоналу на суму 2 413 632 грн;
- акт № 6 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.03.2015 про нібито отримання 38 комплектів обладнання систем ВКЗ та ІР-телефонії на базі ПК, ПЗ TrueConf», що надає можливість одночасного користування «онлайн-користувачам» в режимі ВКЗ та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 705 523 грн, чим підтвердила отримання зазначених у них робіт та ПЗ «TrueConf», яке фактично не поставлялося;
- рахунок-фактуру № АС-0000009 від 15.09.2014 на оплату послуг щодо, налагодження тестування системи, навчання та атестації персоналу в кількості 215 шт на суму 1 140 145 грн;
- рахунок-фактуру № АС-0000010 від 24.09.2014 на оплату за систему відеоконференцзв`язку персонально-портативну в кількості 225 шт на суму 4 177 400 грн;
- рахунок-фактуру № АС-0000012 від 05.11.2014 на оплату 25 систем ВКЗ та ІР-телефонії персональних портативних на базі ПК, у складі комплектів обладнання, ПЗ TrueConf», та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 464 160 грн; 
- рахунок-фактуру № АС-0000019 від 18.12.2014 на оплату 30 систем ВКЗ та ІР-телефонії персональних портативних на базі ПК, у складі комплектів обладнання, ПЗ TrueConf», та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 556 992 грн;
- рахунок-фактуру № АС-0000001 від 26.01.2015 на оплату 10 систем ВКЗ та ІР-телефонії персональних портативних на базі ПК, у складі комплектів обладнання, ПЗ TrueConf», та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 185 664 грн;
- рахунок-фактуру № АС-0000002 від 17.02.2015 на оплату 42 систем ВКЗ та ІР-телефонії персональних портативних на базі ПК, у складі комплектів обладнання, ПЗ TrueConf», та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 779 788 грн;
- рахунок-фактуру № АС-0000004 від 26.02.2015 на оплату 5 систем ВКЗ та ІР-телефонії персональних на базі ПК, у складі комплектів обладнання, ПЗ TrueConf», та роботи з доставки, налагодження, генерації робочого місця ПЗ тестування системи з навчанням та атестацією персоналу на суму 26 515 грн;
- рахунок-фактуру № АС-0000005 від 13.03.2015 на оплату 130 систем ВКЗ та ІР-телефонії персональних портативних на базі ПК, у складі комплектів обладнання, ПЗ TrueConf», та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 2 413 632 грн;
- рахунок-фактуру № АС-0000011 від 14.08.2015 на оплату 37,722 систем ВКЗ та ІР-телефонії персональних портативних на базі ПК, у складі комплектів обладнання, ПЗ TrueConf», та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 700 369 грн;
- платіжні доручення № 3440 від 05.11.2014 на суму 464 160 грн; № 4363 від 19.12.2014 на суму 556 992 грн; № 312 від 27.01.2015 на суму 185 664 грн та № 1018 від 16.03.2015 на суму 26 515,02 грн (всього на загальну суму 1 233 331,02 грн).
Факти підписання (затвердження) саме ОСОБА_4 вказаних актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), складених на виконання умов договору № КТ 25 від 22.01.2014, підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи № 52/1 від 20.03.2019, рахунків-фактур на оплату поставлених товарів, виконаних робіт та наданих послуг від ТОВ «Астен-МН» до ДП «Інформаційний центр» відповідно до договору № КТ 25 від 22.01.2014 – висновком експерта від 12.12.2019 № 373/1 за результатами проведення почеркознавчої експертизи.
Таким чином, як встановлено судовим розглядом клопотання та вбачається із наданих стороною обвинувачення доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, вони є достатніми для висновку, що внаслідок інкримінованих ОСОБА_4 діянь могла бути заподіяна шкода охоронюваним законом інтересам, а за такого, наявні в матеріалах, доданих до клопотання, докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Наявність ризиків, та їх обґрунтованість
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (частина 2 статті 177 КПК України).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваної ОСОБА_4 .
Слідчим суддею встановлено, що ризики, заявлені стороною обвинувачення та які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які наведені в ухвалі слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.05.2022 та існування яких стало підставою для застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, на даний час продовжують існувати, виходячи з наступного.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду
Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна). Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_4 можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду, зокрема, про відсутність перешкод для ОСОБА_4 покинути територію України свідчить відсутність у її власності нерухомого майна на території України (1/2 частина будинку та земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , як успадковане майно належить на праві особистої власності її чоловікові ОСОБА_29 (декларація за 2020 рік, інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.01.2022 – Том № 1 а. 97, 102), наявність паспортів громадянина України для виїзду за кордон (серія та НОМЕР_1 та НОМЕР_2 – Том № 1 а. 98), що свідчить про існування можливості в будь-який момент виїхати за межі України, враховуючи досвід підозрюваної щодо перетину кордону в період протягом 2015-2021 років (Том № 1 а. 98-99); та згідно з відомостями з інформацією (Том № 1 а. 94-99), яка міститься в інформаційній базі даних ДФС України щодо нарахованих та виплачених доходів, Державного реєстру прав на нерухоме майно, щодо наявності у власності підозрюваної ОСОБА_4 , її чоловіка ОСОБА_29 , дочки ОСОБА_26 та тестя ОСОБА_30 (який ОСОБА_4 надає в користування належний йому автомобіль) майна та інформації про отримані ними доходи впродовж останніх років (2018-2021), про існування можливості в будь-який момент виїхати за межі України свідчать достатні грошові активи для перебування за кордоном.
При цьому, 24 лютого 2022 року Російська Федерація розпочала широкомасштабне вторгнення в Україну по всій довжині спільного кордону, від міста Луганська до міста Чернігова, а також із території Республіки Білорусь та окупованого Криму.
В Україні запроваджено воєнний стан, який продовжує діяти і на дату розгляду даного клопотання слідчим суддею. При цьому, частина території України тимчасово знаходиться під окупацією ворожих військ та є тимчасово непідконтрольною. 
Вказане унеможливлює відшукання осіб на території Російської Федерації та тимчасово окупованих територіях України.
Крім того, визначена ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду застава у розмірі 744 300, 00 грн. за підозрювану ОСОБА_4 не внесена, однак, як стверджують сторони у судовому засіданні, ОСОБА_4 визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого їй злочину, надала викривальні показання щодо інших співучасників кримінальних правопорушень та наразі продовжує сприяти органу досудового розслідування у встановленні обставин, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні.
За такого, зазначений ризик існує, однак, є невеликим, зважаючи на належну процесуальну поведінку підозрюваної та сприяння досудовому розслідуванню, крім того, ОСОБА_4 за першою можливістю з`явилась особисто до суду для розгляду клопотання про зміну застосованого відносно неї запобіжного заходу.
Наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти до висновку щодо існування незначного ризику вчинення ОСОБА_4 дій, направлених на переховування від органу досудового розслідування та суду.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. 
Хоча ОСОБА_4 сприяє досудовому розслідуванню, однак ризик вчинення нею дій, направлених на знищення, спотворення та приховання речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015 існує та обумовлений тим, що на даний час органу досудового розслідування невідомо місцезнаходження оригіналів документів щодо нібито проведених господарських операцій між ТОВ «Астен-МН» та ТОВ «Зуївський енергомеханічний завод», що мають доказове значення у даному кримінальному провадженні.
Зважаючи на те, що існує обґрунтована підозра щодо участі ОСОБА_4 у реалізації злочинного плану по заволодінню грошовими коштами ДП «Інформаційний центр» в особливо великому розмірі, з урахуванням ролі ОСОБА_4 у реалізації вказаного злочинного умислу (пособник) та наявними відомостями про пов`язаність її чоловіка – ОСОБА_29 трудовими відносинами у 2013-2014 роках із ТОВ «Астен-МН» (Том № 1 а. 95 (зворот), Том № 3 а. 37), наведені обставини свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що підозрювана вірогідно має можливість доступу до інформації та документів, які мають доказове значення, та може самостійно та/або за вказівкою інших причетних до вчинення злочинних дій осіб знищити, сховати або спотворити речові докази та/або оригінали документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які на даний час органом досудового розслідування не встановлені та не виявлені.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні. 
При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду – усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).
В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.
Так, ризик здійснення ОСОБА_4 впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні обумовлений, серед іншого, тим, що покази свідків (в тому числі ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які наданими детективу показаннями засвідчили факт виконання ними належних ТОВ «Астен-МН» зобов`язань по договору № КТ 25 від 22.01.2014 про закупівлю апаратури записувальної і відтворювальної звуку і зображення (обладнання для відеоконференцзв`язку та ІР-телефонії), укладеного між ДП «Інформаційний центр» та ТОВ «Астен-МН») щодо обставин вчинення злочину, як і покази інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, мають значення для даного кримінального провадження, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 наділена потенційною можливістю впливати на свідків/підозрюваних у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання в ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.
При цьому, у випадку направлення обвинувального акту щодо ОСОБА_4 до суду, необхідним є безпосереднє дослідження судом її показів, а за такого, визнання підозрюваною своєї винуватості на досудовому провадженні та надання викривальних показів щодо інших осіб приймається слідчим суддею до уваги, однак не вказує на відсутність ризику незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні з метою уникнення ОСОБА_4 можливої кримінальної відповідальності.

Щодо обставин, що виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_4 .
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.05.2022 (справа № 991/1527/22 провадження № 1-кс/991/1551/22) до підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 744 300, 00 грн., та покладено додаткові процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 24.05.2022 (справа № 991/1477/22 провадження 11-сс/991/166/22) зазначену ухвалу залишено без змін.
Станом на 14.07.2022 до НАБУ та САП не надано доказів підтвердження внесення визначеного розміру застави за підозрювану ОСОБА_4 . В судовому засіданні сторона захисту також не надала таких доказів.
Разом з тим, як встановлено судовим розглядом клопотання, ОСОБА_4 активно співпрацює зі стороною обвинувачення, визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого їй злочину та надала викривальні показання щодо інших співучасників кримінальних правопорушень і наразі підозрювана продовжує сприяти органу досудового розслідування у встановленні обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні № 12015100100003812.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу. 
Детектив у своєму клопотанні, а прокурор у судовому засіданні, просили змінити застосований до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки, зважаючи на належну процесуальну поведінку підозрюваної та її сприяння досудовому розслідуванню, можливо ефективно запобігти наведеним ризикам вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування найбільш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Виходячи з положень ч. 3 ст. 176 КПК України, особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом.
Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, у пособництві у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , є особливо тяжким злочином, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.
За результатами розгляду даного клопотання, слідчим суддею встановлено існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчим суддею серед іншого, приймається до уваги особиста ситуація підозрюваної (має постійне місце роботи та проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, заміжня, доглядає за матір`ю похилого віку), її належна процесуальна поведінка (виконання додаткових процесуальних обов`язків, покладених на підозрювану судом при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави) та сприяння досудовому розслідуванню.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , встановлені при розгляді клопотання ризики, належну процесуальну поведінку підозрюваної та її сприяння досудовому розслідуванню, слідчий суддя вважає, що на даний забезпечити подальшу належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_4 у кримінальному провадженні можливо шляхом застосування до неї найбільш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання із покладенням на підозрювану додаткових процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрювану слід покласти додаткові процесуальні обов`язки, необхідність застосування яких стороною обвинувачення доведено, при цьому наявні обґрунтовані підстави вважати, що саме такі мінімальні процесуальні обов`язки можуть запобігти встановленим ризикам, а саме: 1) прибувати до детектива, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора, слідчого суддіі, суду за кожною вимогою; 2) не відлучатись із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого (детектива), прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; 4) утримуватися від спілкування з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру ОСОБА_4 , з підозрюваними/свідками у цьому кримінальному провадженні: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Враховуючи, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015 продовжено до 27.11.2022, то строк дії обов`язків, покладених на підозрювану ОСОБА_4 , у зв`язку із застосуванням щодо неї запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, слід встановити два місяці, до 14.09.2022 включно.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади. Таким чином, саме таким повинно бути формулювання даного обов`язку.
При покладанні на підозрювану обов`язку без дозволу слідчого, прокурора або суду, не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає, слідчий суддя вважає за необхідне уточнити даний обов`язок та зазначити конкретний населений пункт (місто Київ), у якому проживає ОСОБА_4 .
Крім того, враховуючи, що відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного може бути покладено обов`язок утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, то вимога клопотання сторони обвинувачення з приводу покладання на підозрювану ОСОБА_4 обов`язку утримуватися від спілкування з будь-якими особами (крім своїх захисників, слідчих (детективів) НАБУ, прокурорів САП, слідчого судді (суду) з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру, на думку слідчого судді, є занадто абстрактною, а за такого, слід зобов`язати підозрювану утримуватися від спілкування з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру ОСОБА_4 , зі свідками та підозрюваними, визначеними стороною обвинувачення у прохальній частині клопотання.
Також, враховуючи, що носіння електронного засобу контролю спричиняє ОСОБА_4 дискомфорт (пристрій нагрівається), а прокурор у судовому засіданні зазначила, що носіння електронного засобу контролю підозрюваною є необов`язковим, слідчий суддя вважає за можливе не покладати на ОСОБА_4 такий обов`язок.

Враховуючи вищевикладене, клопотання сторони обвинувачення про зміну застосованого до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 194, 196, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити частково.
Змінити запобіжний захід у вигляді застави, застосований до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015, на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
У зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) прибувати до детектива, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора, слідчого суддіі, суду за кожною вимогою;
2) не відлучатись із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) не відвідувати дипломатичні та консульські установи Російської Федерації та Республіки Білорусь, не спілкуватись із представниками вказаних установ;
4) повідомляти слідчого (детектива), прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;
5) утримуватися від спілкування з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру ОСОБА_4 , з підозрюваними/свідками у цьому кримінальному провадженні: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 
6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Строк дії ухвали – два місяці, до 14 вересня 2022 року включно.
Попередити підозрювану  ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 .
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_31