Справа № 461/5125/20                                Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р. 
Провадження № 22-ц/811/3845/21                 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
       Категорія: 72

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        28 червня 2022 року                                                 м.Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., 
секретаря - Юзефович Ю.І.,
з участю: представника позивача - ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 , її представника - 
ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 вересня 2020 року у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування в інтересах ОСОБА_4 , до ОСОБА_2 , третя особа - Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №5 Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

                        в с т а н о в и в:
У червні 2020 року Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, звернулась до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позовом, в якому просила позбавити матір малолітнього - ОСОБА_2 батьківських прав відносно нього та стягнути з неї аліменти на утримання дитини на користь закладу, в якому перебуватиме дитина.
Як на підставу позбавлення батьківських прав, Галицька районна адміністрація посилалась на ухилення матері від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. 
Так, зокрема, зазначала, що відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 СК України за вказівкою матері, дитина проживає разом з матір`ю та бабою, які зловживають спиртними напоями, дитина залишалась наодинці з бабою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, позаяк, згідно з інформацією комунального некомерційного підприємства 4-ої міської клінічної лікарні м. Львова, хлопчик народився з діагнозом: респіраторний дестрес-синдром, анемія недоношених, жовтяниці недоношених, на підставі розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №170 від 22.02.2020 року дитину було негайно відібрано від матері та влаштовано в заклад дошкільної освіти (ясла-садок) Львівської міської ради, а на підставі наказу управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради №168 від 23.06.2020 року дитину взято на первинний облік дітей, позбавлених батьківського піклування.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 17 вересня 2020 року позов задоволено.
Позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 889 грн. 50 коп. на користь закладу, в якому перебуватиме дитина, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.
Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_2 , просить його скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Апелянт зазначає, що в основу висновку суду про позбавлення батьківських прав покладено розпорядження районної адміністрації про негайне відібрання дитини, однак, суд не врахував тієї обставини, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо. 
Апелянт просила врахувати, що опинилась у скрутному становищі, є одинокою, проживає разом із матір`ю, яка зловживає спиртними напоями. 
Апелянт не погоджується з висновком суду про те, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, адже, вона постійно намагається впорядкувати своє сімейне життя, працевлаштуватись, створити належні умови для проживання свого сина.
Звертає увагу, що син з народження перебував під наглядом лікарів, оскільки родився недоношеним, мав певні відхилення і вона дбала про стан його здоров`я, пізніше, відвідував дитячу установу на вул. Парковій у м. Львові.
Наголошує, що вона ніколи не перебувала на обліку у нарколога чи психіатра, пройшла курс лікування від алкогольної залежності, самостійно звернувшись за медичною допомогою, окрім того, маючи вищу освіту, добре розуміє свої батьківські обов`язки по відношенню дитини та усвідомлює необхідність їх виконання. Стверджує, що любить свого сина і не уявляє без нього подальшого життя.
Постановою Львівського апеляційного суду від 22 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 вересня 2020 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову Галицької районної адміністрації Львівської міської ради відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року постанову Львівського апеляційного суду від 22 червня 2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Верховний Суд звернув увагу на відсутність висновку органу опіки та піклування по питанню позбавлення відповідачки батьківських прав, що є порушенням вимог статті 19 СК України.
Заслухавши пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Статтею 150 Сімейного кодексу (далі - СК) України визначено, що батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватись про здоров`я та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.
Мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, при цьому, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК). 
Відповідно до статті 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. 
Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.
Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Так, статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п.2 ч.1 ст.164 СК).
Правові наслідки позбавлення батьківських прав визначені статтею 166 СК України.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (п.п.15,16), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.
Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» в рішенні від 07.12.2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що навіть факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58).
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини (1989 року), ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. 
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 СК України за вказівкою матері (а.с.5-6).
Дитина проживає разом з матір`ю та бабою у двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їм на праві приватної власності (а.с.7).
Згідно з інформацією комунального некомерційного підприємства «4-а міська клінічна лікарня м. Львова» від 22.06.2020 року (а.с.9), хлопчик народився з діагнозом: респіраторний дестрес синдром, анемія недоношених, жовтяниці недоношених. У віці 7 місяців дитина прооперована з приводу лівобічного гідронефрозу. У 2018 році хлопчик перебував на стаціонарному лікуванні з приводу гострого бронхіту та отиту. Щеплений за віком, окрім БЦЖ та ревакцинації дифтерії, правця та кашлюку. Останнє відвідування матері з дитиною дитячої поліклініки до вказаної вище дати відбулось 25.05.2020 року.
Наказом управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради №168 від 23.06.2020 року, на підставі розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №170 від 22.02.2020 року про негайне відібрання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від його матері та влаштування дитини в заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №5 Львівської міської ради за адресою: АДРЕСА_2 , дитину взято на первинний облік дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.4, 11).
За час перебування дитини у вказаному закладі дошкільної освіти мати періодично відвідувала дитину, за винятком періоду дії карантинних обмежень, коли відвідування дітей було заборонено (а.с.33).
Також необхідно зазначити, що у період з серпня 2018 року по лютий 2020 року дитина відвідувала заклад дошкільної освіти ясла-садок №109 (а.с.73). Протягом усього часу дитину в садочок приводила і забирала з садочку мама. Дитина приходила акуратна. Хлопчик активний, приймав участь у святкових заходах. Мама готувала костюми для виступів, відвідувала дитячі свята, своєчасно здійснювала оплату за садочок і жодних зауважень з боку вихователів дитини до мами не було.
Згідно з характеристикою за місцем проживання відповідачки (а.с.74), скарг від мешканців будинку на неї не надходило.
На виконання вимог статті 19 СК України, Галицька районна адміністрація, діючи як орган опіки та піклування, подала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина (а.с.147-149). 
При цьому, районна адміністрація виходила із того, що відповідачка не змінила свого відношення до виконання батьківських обов`язків, зокрема: у період з 24.11.2021 року до 20.01.2022 року хлопчик не відвідував дошкільний заклад, хворів, мати самотужки лікувала дитину, не звертаючись до сімейного лікаря, з яким не уклала декларації на медичне обслуговування, знову залишала дитину з бабою, не може працевлаштуватись на постійне місце праці. 
Разом з тим, у висновку зазначається, що під час візиту комісії 15.11.2021 року, в помешканні відповідачки було чисто і прибрано, сторонні запахи відсутні, відповідачка була вдома і готувала їжу, повідомляла про стажування на посаді помічника кухаря. Також у висновку вказано, що в квартирі для дитини облаштоване окреме місце для сну та відпочинку, є дитячий столик для ігор.
Підсумовуючи викладене та ураховуючи бажання відповідачки бути з дитиною, її намагання змінитись у своїй поведінці, як в побуті, так і по відношенню до дитини, бажання працевлаштуватись і, в деякій мірі, реалізація відповідачкою своїх намірів, а також і, найголовніше за встановлених обставин, які по різному характеризують відповідачку, в тому числі й за висновком органу опіки та піклування: як з позитивної сторони, так і з негативної, - це прояв відповідачкою постійного інтересу до своєї дитини, її явка в судові засідання, які відкладались, в переважній більшості, у зв`язку з неможливістю забезпечити явку її представника через вимушений виїзд адвоката у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, колегія суддів доходить висновку про відсутність тих виняткових випадків для розлучення дитини з матір`ю та застосування до неї такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав, оскільки немає в справі доказів про те, що поведінку відповідачки не можливо змінити в кращу сторону.
У зв`язку із встановленими та наведеними вище обставинами справи, колегія суддів не бере до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її малолітнього сина, оскільки такий висновок є не достатньо обгрунтованим для застосування крайнього заходу впливу на матір дитини, яка впродовж усього часу, з моменту відібрання від неї дитини, виявляє інтерес до своєї дитини, вчиняючи дії, які свідчать про її бажання змінити свою поведінку в кращу сторону.
Суд першої інстанції не в повній мірі врахував усі обставини справи та норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, не дав належної правової оцінки доказам, які сторони подали на підтвердження своїх вимог та заперечень, що призвело до помилкових висновків суду по суті вирішення спору, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову в задоволенні вказаного позову.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд 
п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 вересня 2020 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення аліментів - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 08 липня 2022 року.

Головуючий:                                                         С.М. Бойко 

Судді:                                                                 С.М.        Копняк 

                                                                А.В. Ніткевич