Ухвала
 
29 червня 2022 року 
м. Київ
 
справа № 214/7462/20
провадження № 61-21130св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Фаловської І. М., 
суддів: Ігнатенка В. М., Мартєва С. Ю., Сердюка В. В., Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Промсервіс-ЮГ»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Щербачова Андрія Петровича на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2021 року у складі судді Малаховської І. Б. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року у складі колегії суддів: Барильської А. П., Бондар Я. М., Зубакової В. П.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог, відзивів на позов і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
 
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Промсервіс-ЮГ» (далі - ТОВ «Науково-виробнича фірма «Промсервіс-ЮГ») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 12 серпня 2020 року о 14 год. 00 хв. на території стоянки Публічного акціонерного товариства «Арселорміттал Кривий Ріг» за адресою: місто Кривий Ріг, Металургійний район, вулиця Криворіжсталі, 1 відбулося загорання автомобіля марки «Renault Megane Sedan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 і який перебував у користуванні ТОВ «Науково-виробнича фірма «Промсервіс-ЮГ» на підставі договору оренди/найму транспортного засобу від 13 травня 2020 року. Відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_2 був присутній під час загорання автомобіля марки «Renault Megane Sedan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , однак його дії щодо погашення вогню були безрезультатними, у зв`язку з чим були викликані пожежники. Полум`я швидко розповсюдилося та перекинулося на розташований поруч його автомобіль марки «Mitsubishi Оutlender», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Пошкодження його транспортного засобу внаслідок пожежі 12 серпня 2020 року підтверджується актом про пожежу від 13 серпня 2020 року, складеним комісією Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 18 серпня 2020 року № Д8/08/20, складеним за його заявою судовим експертом Чивчишем О. П., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «Mitsubishi Оutlender», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 104 963,78 грн. За фактом пожежі було відкрито кримінальне провадження, відомості про яке 13 серпня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 12019050500001076. Однак постановою слідчого Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Іщенка Д. В. від 09 вересня 2020 року вказане кримінальне провадження було закрите на підставі пункту 2 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) у зв`язку відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Причиною загорання автомобіля марки «Renault Megane Sedan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було те, що відповідачі не забезпечили його належний технічний стан. ОСОБА_2 не здійснив дії, направлені на уникнення загоряння автомобіля марки «Mitsubishi Оutlender», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Крім того, в автомобілі марки «Renault Megane Sedan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був відсутній вогнегасник, і цей автомобіль був переобладнаний для роботи на газовому паливі без відповідного погодження. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь: 104 963,78 грн - на відшкодування майнової шкоди; 10 000 грн - на відшкодування моральної шкоди, а також - 2 500 грн витрат, пов`язаних з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження.
 
У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 заперечив проти позову та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що автомобіль марки «Renault Megane Sedan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на час пожежі 12 серпня 2020 року перебував у розпорядженні та користуванні ТОВ «Науково-виробнича фірма «Промсервіс-ЮГ», що підтверджується нотаріально посвідченим договором оренди/найму транспортного засобу від 13 травня 2020 року. Повернення цього автомобіля орендодавцю відбулося лише 27 жовтня 2020 року, про що складено акт прийому-передачі. Крім того, в його діях відсутня вина в заподіянні шкоди, а позивач не надав доказів того, що причиною загорання автомобіля марки «Renault Megane Sedan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , став його неналежний технічний стан. В акті про пожежу від 13 серпня 2020 року, складеному комісією Державної служби України з надзвичайних ситуацій, зазначено, що причина пожежі встановлюється. Також позивач не довів факт переобладнання його автомобіля для роботи на газовому паливі.
 
ТОВ «Науково-виробнича фірма «Промсервіс-ЮГ»також подало відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що 13 травня 2020 року ОСОБА_2 було призначено директором ТОВ «Науково-виробнича фірма «Промсервіс-ЮГ» та в цей же день між ними було укладено договір оренди/найму транспортного засобу, за умовами якого ОСОБА_2 надав товариству в оренду на один рік для виробничої діяльності автомобіль марки «Renault Megane Sedan», реєстраційний номер НОМЕР_1 . При цьому наймодавець зобов`язався передати вказаний автомобіль наймачу в технічно справному стані, а також - попередити наймача про недоліки та особливості автомобіля. Наказом від 14 травня 2020 року № 14/05-Б директор ТОВ «Науково-виробнича фірма «Промсервіс-ЮГ» ОСОБА_2 закріпив указаний автомобіль за собою та затвердив норми витрати палива: бензин - 9,7 л/100 км, газ - 12,21 л/100 км. Однак у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу відсутні відомості про наявність газового обладнання на зазначеному автомобілі, що свідчить про те, що ОСОБА_2 передав в оренду товариству незаконно переобладнаний автомобіль та в порушення умов договору не повідомив наймача про недоліки транспортного засобу. У звіті, складеному 13 серпня 2020 року провідним фахівцем відділу забезпечення заходів з попередження надзвичайних ситуацій у місті Кривий Ріг Центру забезпечення діяльності Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, зазначено, що найімовірнішою версією пожежі, яка сталася 12 серпня 2020 року, є загорання внаслідок теплових проявів електричної енергії в результаті короткого замикання електричної мережі автомобіля. Для встановлення об`єктивної причини пожежі запропоновано залучити експертну службу Міністерства внутрішніх справ України та спеціалістів дослідно-випробувальної лабораторії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області. Наведене вказує на факт неналежного використання ОСОБА_2 обов`язків директора, зокрема щодо підтримання в належному стані автомобіля, який перебував у користуванні товариства.
 
Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Рішення місцевого суду мотивоване тим, що позивач не довів вини ОСОБА_2 в заподіянні йому матеріальної та моральної шкоди, а також - факту перебування автомобіля марки «Renault Megane Sedan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в неналежному технічному стані, що могло стати підставою для притягнення ТОВ «Науково-виробнича фірма «Промсервіс-ЮГ» до відповідальності за порушенням умов договору оренди/найму транспортного засобу від 13 травня 2020 року. В даному випадку наявність вини є обов`язковою умовою для настання цивільно-правової відповідальності, що передбачено статтею 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Оскільки позивачем не доведено, що відповідачами вчинялися будь-які дії, які спричинили пожежу, то в задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди необхідно відмовити.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Щербачова А. П. залишено без задоволення, а рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2021 року - без змін.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки місцевого суду по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги.
 
21 грудня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Щербачов А. П. подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.
 
На обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), заявник зазначив, що суди попередніх інстанцій не врахували правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 серпня 2019 року у справі № 308/3620/15-ц, про те, що доведення вини заподіювача шкоди не є необхідним для відшкодування такої шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 лютого 2022 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
 
05 квітня 2022 року справа № 214/7462/20 надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 червня 2022 року справу призначено до судового розгляду.
 
Позиція та висновки Верховного Суду.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини другої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
 
Частиною першою статті 404 ЦПК України визначено, що питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про наявність правових підстав для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у зв`язку з необхідністю відступити від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 серпня 2019 року у справі № 308/3620/15-ц. 
 
Необхідність відступлення від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у вказаній постанові, викликана тим, що при вирішенні аналогічного спору колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду застосувала до спірних правовідносин статтю 1187 ЦК України як підставу для відшкодування заподіяної шкоди власнику транспортного засобу, який було пошкоджено загоранням іншого транспортного засобу, за відсутністю вини особи - володільця транспортного засобу, на якому виникла пожежа. 
 
Однак з наведеним висновком погодитися не можна з огляду на таке.
 
У справі, яка переглядається, судами встановлено, що за договором оренди/найму транспортного засобу від 13 травня 2020 року ОСОБА_2 надав ТОВ «Науково-виробнича фірма «Промсервіс-ЮГ» в оренду на один рік для виробничої діяльності автомобіль марки «Renault Megane Sedan», реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
 
12 серпня 2020 року о 14 год. 00 хв. на території стоянки Публічного акціонерного товариства «Арселорміттал Кривий Ріг» за адресою: місто Кривий Ріг, Металургійний район, вулиця Криворіжсталі, 1 відбулося загорання автомобіля марки «Renault Megane Sedan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 .
 
Полум`я швидко розповсюдилося та перекинулося на розташований поруч автомобіль марки «Mitsubishi Оutlender», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 .
 
Пошкодження вищевказаних транспортних засобів внаслідок пожежі 12 серпня 2020 року підтверджується актом про пожежу від 13 серпня 2020 року, складеним комісією Державної служби України з надзвичайних ситуацій, в якому також зазначено, що причина пожежі встановлюється. 
 
Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 18 серпня 2020 року № Д8/08/20, складеним судовим експертом Чивчишем О. П. за заявою ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «Mitsubishi Оutlender», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 104 963,78 грн.
 
За фактом пожежі було відкрито кримінальне провадження, відомості про яке 13 серпня 2020 року внесені до ЄРДР за № 12020040710001050. 
 
В межах вищевказаного кримінального провадження Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України була проведена судова експертиза нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів. У висновку експерта від 30 вересня 2020 року № 19/104-8/4372 зазначено, що в наданому на дослідження пожежному смітті чорного кольору слідів нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів не виявлено, в межах чутливості застосованих методів дослідження. 
 
Постановою слідчого Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Іщенка Д. В. від 09 вересня 2020 року кримінальне провадження № 12020040710001050 було закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. 
 
Обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, ОСОБА_1 посилався на те, що причиною загорання автомобіля марки «Renault Megane Sedan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було незабезпечення відповідачами його належного технічного стану. ОСОБА_2 не здійснив дії, направлені на уникнення загорання автомобіля марки «Mitsubishi Оutlender», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Крім того, в автомобілі марки «Renault Megane Sedan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був відсутній вогнегасник, і цей автомобіль був переобладнаний для роботи на газовому паливі без відповідного погодження.
 
Відповідно до частин першої-третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.
 
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша, друга статті 1166 ЦК України).
 
Відповідно до частини першої, пункту 3 частини другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
 
Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
 
Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (частина перша статті 1172 ЦК України).
 
Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
 
За змістом постанови від 21 серпня 2019 року у справі № 308/3620/15-ц, на яку послався заявник в касаційній скарзі, Верховний Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду виходив із встановлених судами попередніх інстанцій тих обставин, що 07 листопада 2013 року приблизно о 05 год. по спецлінії 102 надійшло повідомлення від диспетчера Управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Закарпатській області про те, що на перехресті вулиць Митної та Павлова в місті Ужгороді сталося загорання двох автомобілів марки «Skoda Octavia», зареєстрованого за фізичною особою, який знаходився в постійному користуванні відповідача, та автомобіля марки «Audi А6», належного позивачу. Висновком експертизи від 09 грудня 2013 року № 24-90, проведеної Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, підтверджено, що найімовірнішою причиною пожежі автомобіля марки «Skoda Octavia» стали аварійні режими в електромережі, які призвели до виникнення короткого замикання, і пожежа на вказаному автомобілі не виникла внаслідок дії стороннього джерела запалювання. Осередок пожежі автомобіля марки «Skoda Octavia» знаходився в передній лівій частині у місці розташування лівої фари. Найбільш ймовірною причиною пожежі належного позивачу автомобіля марки «Audi А6» є перекидання вогню від передньої лівої частини вказаного вище автомобіля марки «Skoda Octavia» на передню праву частину. Пожежа автомобіля марки «Audi А6» не виникла внаслідок дії стороннього джерела запалювання. Осередок пожежі автомобіля марки «Audi А6» знаходився в передній правій частині на зовні. Постановою старшого слідчого Ужгородського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 13 грудня 2013 року кримінальне провадження № 120130700300003582 від 07 листопада 2013 року закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. За таких обставин Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду погодився з висновком апеляційного суду про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок займання автомобілів, і зазначив, що висновок апеляційного суду про відшкодування заподіяної шкоди позивачу за відсутності вини відповідача є правильним та таким, що ґрунтується на приписах статті 1187 ЦК України, якими на власника покладена також відповідальність за зберігання джерела підвищеної небезпеки.
 
Колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в цій справі не погоджується з наведеним правовим висновком.
 
В пунктах 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. 
 
Аналіз вищенаведеної частини першої статті 1187 ЦК України дає підстави стверджувати, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
 
Оскільки зазначена норма не містить вичерпного переліку видів джерел підвищеної небезпеки (видів підвищеної небезпечної діяльності), суд, беручи до уваги особливі властивості предметів, речовин або інших об`єктів, що використовуються у процесі діяльності, має право визнати джерелом підвищеної небезпеки також й іншу діяльність. До цих особливих властивостей слід відносити створення підвищеної ймовірності завдання шкоди через неможливість повного контролю за вказаними об`єктами з боку людей.
 
Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). В інших випадках шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених статтею 1166 ЦК України, особою, яка її завдала (наприклад, коли пасажир, відчиняючи двері автомобіля, що не рухався, спричинив тілесні ушкодження особі, яка проходила поруч).
 
Враховуючи викладене, транспортний засіб, що не рухається, не може розглядатися як об`єкт, який є джерелом підвищеної небезпеки.
 
За обставинами справи, яка переглядається, так само як у справі № 308/3620/15-ц, загорання сталося в автомобілях, які не рухалися, а відтак їх не можна вважати джерелом підвищеної небезпеки. Тому для застосування цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування шкоди необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
 
Таким чином, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (статті 1187 ЦК України), викладеного в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 серпня 2019 року у справі                № 308/3620/15-ц.
 
Керуючись частиною другою статті 403, частиною четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ: 
 
Передати на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Промсервіс-ЮГ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Щербачова Андрія Петровича на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий	І. М. Фаловська   	
Судді:	В. М. Ігнатенко   	
 	С. Ю. Мартєв  	
 	В. В. Сердюк  	
 	В. А. Стрільчук