ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року                                           м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративне правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши заяву адвоката Пилип?юка О.М. в інтересах ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 січня 2022 року, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 472, ч.1 ст. 482 МК України, - закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу цього адміністративного правопорушення.
23 лютого 2022 року Чернівецьким апеляційним судом, постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 27.01.2022 року в частині закриття провадження щодо ОСОБА_1 за ст. 472 МК України скасовано та прийнято нову постанову.
Визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 2133903,60 гривень з конфіскацією цих товарів, загальна вартість яких склала 2133903,60 гривень.
Вантажний автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» модель «Sprinter» державний номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, кузов НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі запалення – повернуто ОСОБА_1 ..
Вирішено питання витрат. 
В іншій частині оскаржувану постанову залишено без змін.
27 червня 2022 року адвокат Бошелюк Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 подала заяву про перегляд зазначеної постанови за нововиявленими обставинами, проте 29 червня 2022 року Чернівецьким апеляційним судом вказану заяву сторони захисту повернуто особі, яка її подала.

ЄУНСС №725/7622/21 Головуючий у І інстанції: Стоцька Л.А.
Провадження №33/822/397/22 Суддя-доповідач: Станковська Г.А.
30 червня 2022 року, повторно, на адресу апеляційного суду надійшла заява захисника Бошелюк Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, однак судом заяву знов повернуто адвокату вмотивованою постановою суду.
05 липня 2022 року, вже адвокат Пилип?юк О.М. в інтересах ОСОБА_1 втрете подає до Чернівецького апеляційного суду заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. 
В своїх доводах на обґрунтованість поданої заяви посилається на те, що нововиявленою обставиною в даній справі є те, що кримінальне провадження №6202124005000142 від 26.09.2021 р. за ч.2 ст. 364 КК України – 02 березня 2022 року закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення. Проте, під час розгляду справи та винесення рішення, Чернівецькому апеляційному суду не було відомо про дану обставину та така обставина при врахуванні її судом може докорінно змінити кінцеве рішення. Окрім того, зазначає, що справи про адміністративне правопорушення розглядаються за аналогією кримінального процесуального закону України. 
Перевіривши подану заяву на відповідність вимогам закону, суд апеляційної інстанції вважає, що вона задоволенню не підлягає, а тому її слід повернути особі, яка ї подала. 
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Так, відповідно до ч.2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. 
Водночас, перегляд судових рішень у справах про адміністративні правопорушення (касаційного чи за виключними обставинами) нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, так і Митного Кодексу України не передбачений і суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили у справах про адміністративні правопорушення, а тим більше рішення суду апеляційної інстанції.
Верховний Суд в ухвалі від 15.10.2019, провадження N51-4998ска19, зробив висновок, що нормами КУпАП не передбачена ні можливість касаційного оскарження постанови апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення, ані можливість перегляду такої постанови Верховним Судом за нововиявленими обставинами. Так само нормами КПК не передбачено можливості перегляду за нововиявленими обставинами судових рішень у справах про адміністративні правопорушення. 
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що застосування аналогії права, на яке посилається апелянт, в даному випадку є неприйнятним, оскільки це порушувало б загальні принципи судочинства, зокрема принцип правової визначеності.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
За таких обставин посилання заявника про застосування норм Кримінального процесуального кодексу України для розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови у справі про адміністративне правопорушення, виходячи з аналогії закону, є безпідставним, оскільки норми КПК України регулюють провадження виключно щодо кримінальних справ і його норми не розповсюджуються на розгляд справ про адміністративні правопорушення.
Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, зокрема у справах про адміністративні правопорушення - КУпАП, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.
Главою 24-1 КУпАП також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.
Іншого порядку перегляду судових рішень по справах про адміністративне правопорушення, у тому числі за нововиявленими обставинами, чинним законодавством не передбачено.
Крім цього, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року (№ 3236/03) у справі «Пономарьов проти України», жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язково рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення. 
Щодо рішення Європейського суду з прав людини «Швидка проти України» від 30.10.2014 року, на яке посилається адвокат, вбачається, що лише ті адміністративні правопорушення, санкція яких передбачає стягнення у вигляді позбавлення волі (зокрема, адміністративний арешт), вважаються по суті, кримінальним, а тому таким, що вимагає забезпечення всіх гарантій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини «Гурепка проти України» від 08.04.2010 року, «Корнєв і Карпенко проти України» від 21.10.2010 року, "Лучанінов проти України" від 09.06.2011 року, "Зайцева проти Латвії" заява № 65022/01, пп.55 та 56, ECHR 2007-ІХ).
Питанням визначення критеріїв, згідно яких правопорушення можна вважати незначним, присвячена пояснювальна записка до Протоколу №7 ЄСПЛ (ратифіковано Законом N 475/97-ВР від 17.07.97 року), в якій зазначено, що при вирішенні питання про визнання правопорушення незначним важливим критерієм є те, чи карається воно позбавленням волі чи ні (п.21 Пояснювальної доповіді до Протоколу № 7 до Конвенції).
Оскільки, санкція ст. 472 МК України не передбачає адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, тобто фактичного позбавлення волі, то таке адміністративне правопорушення не може вважатись по суті кримінальним, у розумінні ст. 2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно суд не знаходить підстав для застосування норм КПК, по аналогії права, в даній справі.
Окрім того, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 р. у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).
За таких обставин, все вищенаведене не передбачає розгляду справи за нововиявленими обставинами, як на тому наполягає адвокат, оскільки остаточне рішення в даному адміністративному провадженні судом апеляційної інстанції вже прийнято, а КпАП України та Митним Кодексом України не передбачено розгляду подібних заяв, тим паче на рішення суду апеляційної інстанції.
Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, - 

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву адвоката Пилип?юка О.М. в інтересах ОСОБА_1 про перегляд судового рішення, постанови Чернівецького апеляційного суду від 23.02.2022 року, за нововиявленими обставинами – повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Чернівецького 
апеляційного суду          Г.А. Станковська