ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 серпня 2022 року
м. Київ
справа № 760/8144/21
провадження № 51-5369км21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання    ОСОБА_4 ,
прокурора                                       ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13 квітня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 30 липня 2021 року, постановлені в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 22018000000000127.
Рух справи, зміст судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ухвалою від 13 квітня 2021 року відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 від 04 лютого 2021 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, внесеному до внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 22018000000000127. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, яку направив у електронній формі. 
Суддя Київського апеляційного суду ухвалою від 14 травня 2021 року на підставі ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі — КПК) відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 з мотивів того, що оскаржувана ухвала слідчого судді не входить до переліку ухвал слідчих суддів, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування. 
Надалі ОСОБА_6 повторно звернувся до апеляційного суду з тією ж самою апеляційною скаргою.  
Суддя Київського апеляційного суду ухвалою від 04 червня 2021 року, залишив апеляційну скаргу ОСОБА_6 без руху, через невідповідність її вимогам частин 1 і 5 ст. 396 КПК і встановив строк на усунення виявлених недоліків 7 днів. 
Ухвалою від 30 липня 2021 року суддя Київського апеляційного суду, керуючись положеннями п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК повернув апеляційну скаргу ОСОБА_6 , з мотивів того, що в наданий апеляційним судом семиденний строк скаржник недоліки апеляційної скарги не усунув, нової скарги до суду не надіслав. 
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала, та заперечення інших учасників провадження 
У касаційній скарзі ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу слідчого судді і ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. 
Суть доводів у касаційній скарзі ОСОБА_6 зводиться до вказівок на те, що апеляційний суд дійшов необґрунтованого висновку про неможливість розгляду апеляційної скарги з підстав того, що вона подана в електронній формі і підписана електронно—цифровим підписом, внаслідок чого безпідставно повернув його апеляційну скаргу.  
Також ОСОБА_6 наводить доводи щодо незаконності, на його думку, ухвали слідчого судді місцевого суду. 
Заперечень на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило. 
Позиції учасників судового провадження у судовому засіданні
Прокурор, навівши відповідні пояснення, підтримав касаційну скаргу, просив її задовольнити на підставах зазначених у скарзі, а ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Іншим учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Виходячи з положень ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
За результатами касаційної перевірки матеріалів провадження встановлено таке.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, яку направив у електронній формі та підписав електронним підписом згідно протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису о 23:56:09 13 квітня 2021 року. 
Суддя Київського апеляційного суду ухвалою від 14 травня 2021 року на підставі ч. 4 ст. 399 КПК відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 з мотивів того, що оскаржувана ухвала слідчого судді не входить до переліку ухвал слідчих суддів, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування. 
Надалі ОСОБА_6 29 травня 2021 року направив на електронну адресу Київського апеляційного суду лист на ім`я керівника апарату з проханням дати доручення працівникам апарату суду надати йому підписану кваліфікованим електронним підписом електронну копію судового рішення по його апеляційній скарзі на ухвалу слідчого судді. До вказаного листа ОСОБА_6 долучив електронну апеляційну скаргу, яку подавав раніше тобто 13 квітня 2021 року.
Однак ця апеляційна скарга була повторно зареєстрована та розподілена для розгляду судді.  
Суддя Київського апеляційного суду ухвалою від 04 червня 2021 року залишив апеляційну скаргу ОСОБА_6 без руху через невідповідність її вимогам частин 1 і 5 ст. 396 КПК і встановив строк на усунення виявлених недоліків 7 днів. 
Ухвалою від 30 липня 2021 року суддя Київського апеляційного суду, керуючись положеннями п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК повернув апеляційну скаргу ОСОБА_6 з мотивів того, що в наданий апеляційним судом семиденний строк скаржник недоліки апеляційної скарги не усунув, нової скарги до суду не надіслав. 
Таким чином, матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_6 до свого листа на ім`я керівника апарата долучив апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 13 квітня 2021 року, яка є ідентична тій скарзі, що була предметом перевірки апеляційного суду, за результатом якої була постановлена ухвала від 14 травня 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, що підтверджується протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, за якими електронний підпис, як на первинній апеляційній скарзі, так і на повторно поданій було постановлено о 23:56:09 13 квітня 2021 року.
З огляду на викладене апеляційний суд, перевіряючи апеляційну скаргу ОСОБА_6 подану 29 травня 2021 року, мав постановити рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки ця скарга вже була предметом перевірки цього суду і за наслідком її розгляду було постановлено рішення, яке набрало законної сили (ухвала від 14 травня 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження), а чинний КПК не передбачає можливості багаторазового апеляційного перегляду судового рішення за апеляційними скаргами однієї особи, на одних і тих самих підставах.
Однак на вказані обставини апеляційний суд не звернув увагу внаслідок чого, необґрунтовано залишив апеляційну скаргу ОСОБА_6 спочатку без руху, а потім 30 липня 2021 року ухвалив рішення про її повернення. 
Разом з тим, хоча апеляційний суд і повернув апеляційну скаргу ОСОБА_6 на інших мотивах, Верховний Суд вважає, що таке порушення в даному випадку не є істотним, оскільки скасування такої ухвали в будь-якому разі не призведе до перегляду оскарженого рішення слідчого судді і розгляду апеляційної скарги по суті, у зв`язку з тим, що апеляційний суд все одно повинен буде відмовити у відкритті апеляційного провадження, а «процес заради процесу» не відповідає завданням кримінального провадження і вимогам статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Така позиція Верховного Суду узгоджується з рішенням об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного в ухвалі від 19 лютого 2019 року у справі № 569/17036/18, (провадження № 51-598кмо19), в якій об`єднана палата зазначила, що постановлення апеляційним судом судового рішення не тієї форми (у цій справі замість ухвали про закриття апеляційного провадження – ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження) не є істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки скасування такого рішення в будь-якому разі не призведе до перегляду оскарженого рішення слідчого судді, оскільки при новому розгляді апеляційний суд все одно повинен буде або відмовити у відкритті апеляційного провадження, або закрити його.
Враховуючи викладене, Верховний Суд не знаходить підстав для скасування ухвали апеляційного суду від 30 липня 2021 року про повернення апеляційної скарги. 
Не розглядає Верховний Суд і доводів касаційної скарги ОСОБА_6 про незаконність ухвали слідчого судді, оскільки за змістом статей 310, 424 КПК, ухвала слідчого судді касаційному оскарженню не підлягає. 
Враховуючи наведене та керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду — без зміни. 
На цих підставах Верховний Суд ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13 квітня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 30 липня 2021 року — без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                             ОСОБА_3