ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/948/22 Справа № 206/5280/21 	  	Головуючий у першій інстанції: Румянцев О.П. Суддя-доповідач:  Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                         Красвітної Т.П., 
суддів:                         Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 06 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю “Порше Лізинг Україна” про витребування безпідставно отриманих грошових коштів,
ВСТАНОВИЛА:

       Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 06 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Порше Лізинг Україна про витребування безпідставно отриманих грошових коштів, - передано за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали.
       Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду (п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
       Відзив на апеляційну скаргу подано не було.
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.
       Встановлено, що в листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до ТОВ “Порше лізинг Україна”, з посиланням, зокрема, на Закон України “Про захист прав споживачів”, в якому просить стягнути з ТОВ “Порше лізинг Україна” на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти за визнаним недійсним Договором про фінансовий лізинг від 02.09.2014 року №00010204 у розмірі 1705751,86 (один мільйон сімсот п`ятдесят одна гривня 86 копійок); стягнути з ТОВ “Порше лізинг Україна” на користь ОСОБА_1 інфляційне збільшення боргу за безпідставно набуті грошові кошти за визнаним недійсним Договором про фінансовий лізинг від 02.09.2014 року №00010204 у розмірі 297956,89 (двісті дев`яносто сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість гривень 89 копійок); стягнути з ТОВ “Порше лізинг Україна” на користь ОСОБА_1 3% річних за безпідставно набуті грошові кошти за визнаним недійсним Договором про фінансовий лізинг від 02.09.2014 року №00010204 у розмірі 149451,90 ( сто сорок дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят одна гривня 90 копійок).
       Як вбачається зі змісту позовної заяви, звертаючись до Самарського районного суду м.Дніпропетровська, позивач керувався ч. 5 ст. 28 ЦПК України, подаючи позов за своїм зареєстрованим місцем проживання.
Відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.
Закон України "Про захист прав споживачів" регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Згідно зі ст. 21 Закону України “Про захист прав споживачів”, крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.
Пунктом 23 статті 1 Закону України “Про захист прав споживачів” визначено, що споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Із п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 “Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів” слідує, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).
Застосування Закону України “Про захист прав споживачів” до даних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, та інше, тобто ті, які передують укладенню договору.
       Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними Законами (Цивільний кодекс України, Закону України “Про банки та банківську діяльність”, Закону України “Про платіжні системи та переказ грошей в Україні” тощо).
       Тобто, права особи як споживача охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин.
       Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
       Відповідно до вимог п. 1 ч. 1ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
       Виходячи з викладеного, встановивши, що позовна заява не містить позовних вимог, які були б належним чином обгрунтовані нормами Закону України “Про захист прав споживачів”; враховуючи, що заявлений позов стосується стягнення грошових коштів на підставі ст. 1212 ЦК України; приймаючи до уваги, що ТОВ “Порше лізинг Україна” знаходиться за адресою: проспект Павла Тичини, буд. 1В, м.Київ,  відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що за адміністративно-територіальним поділом м.Києва відноситься до Дніпровського району м.Києва, - колегія дійшла висновку про законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали щодо передачі справи за підсудністю на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва.
Доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони зводяться до незгоди із висновком суду першої інстанцій, власного тлумачення апелянтом вимог чинного законодавства та характеру спірних правовідносин.
       Враховуючи положення ст. 375 ЦПК України, колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали. 
       Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2021 року – залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст судового рішення складений 21 квітня 2022 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова