ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/581/22 Справа № 188/314/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Нколаєва І.К. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 червня 2022 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1  та його адвоката Бур`янського А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вищою освітою, працюючого неофіційно, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1   
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ: 
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною постановою  ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1  судовий збір на користь держави в сумі 496 гривень 20 коп..
Як вбачається з постанови суду, ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він о 17 годин 36 хвилин 15.02.2022 року на автодорозі Дмитрівка-с. Кардаші керував транспортним засобом ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, невиразна мова, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння кінцівок). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Також просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, остільки вважає, що його пропущено з поважних причин, судове засідання відбулось за його відсутністю, та копію судового рішення ним було отримано 17 травня 2022 року.
На його думку, суд першої інстанції грубо порушив вимоги, передбачені ч.2 ст. 268 КУпАП, остільки його не було сповіщено про розгляд справи, та судове засідання відбулось за його відсутності, чим було порушено його право на захист.
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, остільки в повній мірі не було прийнято до уваги, що докази наявні в матеріалах справи не можна вважати належними. Так, відеозапис з бодікамери поліцейських датований 2008 роком. Зазначає, що він не відмовлявся від проходження огляду на встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №481757 від 15.02.2022 року не складався в присутності ОСОБА_1 .. Направлення встановленої форми в порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з боку поліцейського не заповнювалось та не було вручено ОСОБА_1 ..
Позиція учасників апеляційного перегляду.
ОСОБА_1 та його адвокат Бур`янський А.В. в апеляційному суді просили апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду скасувати, та закрити провадження за відсутності в діях  ОСОБА_1  складу вказаного адміністративного правопорушення.
Мотиви апеляційного суду.
       Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними матеріалами, дослідивши відповідні докази, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
       Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_1 , та поновити йому 10-ти денний строк на апеляційне оскарження, остільки судове засідання відбулось за його відсутності та копію оскаржуваної постанови він отримав лише 17.05.2022 року, та апеляційна скарга була направлена до районного суду, відповідно до вхідної відмітки 24.05.2022 року.
Таким чином строк на оскарження пропущено ним з причин, які є поважними.
Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Апеляційний суд зазначає, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. 
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності...
В ході апеляційного розгляду встановлено, що вказаних вимог закону судом першої інстанції не було дотримано належним чином.
Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Апеляційний суд зазначає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд наголошує, що процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та оформлення результатів такого огляду чітко визначена в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735 (далі — Інструкція).
Відповідно до п.п. 2, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Огляд на стан сп`яніння проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі — Порядок)).
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №481757 від 15.02.2022 року стосовно  ОСОБА_1  було складено про те, що він  о 17 годин 36 хвилин 15.02.2022 року на автодорозі Дмитрівка-с. Кардаші керував транспортним засобом ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, невиразна мова, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння кінцівок). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 , районний суд послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, рапорт поліцейського, наявний відеозапис з бодікамери поліцейського. 
Але на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції не приділив ретельну увагу долученому до матеріалів адміністративного правопорушення відеозапису з бодікамери поліцейського, при перегляді якого вбачається, що поліцейськими були порушені відповідні права ОСОБА_1 , остільки ними водію хоча і було запропоновано проїхати на проходження медичного огляду до закладу охорони здоров`я, але ОСОБА_1 пояснив, що не може залишити свій автомобіль з товаром на дорозі в полі. Він був згоден був проїхати в медичний заклад на своєму автомобілі. Після цього поліцейські заявили, що таку поведінку вони вважають відмовою та повідомили, що складуть протокол. 
Направлення на проходження огляду до закладу охорони здоров`я поліцейськими ОСОБА_1 не надавалось. 
Крім цього, апеляційний суд зазначає, що в наявних матеріалах справи є відеозапис з нагрудних боді-камер поліцейських, який не можна вважати належним доказом, остільки відеозаписи, зроблені поліцейськими різні за часом та датою, а саме зазначені дати від 2008/01/22, та зазначено час 09:04, 09:11.
На переконання апеляційного суду, долучені відеозаписи з бодікамери не відповідають зазначеній даті, часу зупинки та складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , адже в протоколі вказано час та дату: 17 години 36 хвилин 15.02.2022 року, що вочевидь свідчить про суттєві розбіжності в часі. 
Також, з переглянутого в апеляційному суді запису не вбачається повного відео з моменту зупинки автомобіля до часу відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. Відеозапис є неповним, переривистим. 
З відеозапису не вбачається зазначених в протоколі ознак сп`яніння. З відеозапису вбачається, що у водія ОСОБА_1 поведінка є адекватною, розмова є чіткою та виразною. Його поведінка не викликає сумнівів у відсутності об`єктивних ознак сп`яніння.
Крім цього, поліцейські в судове засідання не викликались та не допитувались щодо встановлення фактичних обставин адміністративного правопорушення. 
Даних про те, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортними засобами, з матеріалів справи також не вбачається.
У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За вимогами ст. 266 особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування ними транспортними засобами.
На переконання апеляційного суду в матеріалах справи відсутні належні докази щодо доведеності перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, поза розумним сумнівом.
Апеляційний суд критично оцінює докази, на які послався районний суд, з точки зору їх достовірності, належності та допустимості та зазначає, що вони не могли бути покладені в основу судового рішення.
Районним судом не були належно виконані вимоги ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП.
Апеляційний суд враховуючи вищенаведене приходить до висновку, що судом першої інстанції вимоги Закону про всебічність, повноту та об`єктивність дослідження всіх обставин справи не були дотримані, не було звернуто увагу на вказані вище недоліки та поза розумним сумнівом не доведено вину ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні.
На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що під час апеляційного розгляду об`єктивно виявлені порушення вимог чинного Законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , на які районний суд належної уваги не звернув, та прийняв рішення, яке не можна визнати законним, а тому постанову слід скасувати. 
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Апеляційний суд зазначає, що в рішенні від 21.07.2010 року у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом». 
В зв`язку з цим, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати, постановити нову, якою  ОСОБА_1  визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_1 задовольнити. Поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2022 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , - задовольнити частково.
       Постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2022 року, якою  ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, - скасувати.
Постановити нову, якою ОСОБА_1  визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                                 Коваленко В.Д.