Ухвала
 
27 червня 2022 року
м. Київ
справа № 461/5201/19
провадження № 61-2271ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сердюка В. В.,
розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби України 
на рішення Галицького районного суду міста Львова від 09 квітня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року 
у справі за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 
до Головного управління Національної поліції у Львівській області 
(далі - ГУНП у Львівській області), Державної казначейської служби України (далі - ДКСУ) про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади, у розмірі 500 000 грн.
Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 09 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку ДКСУ на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану бездіяльністю органу досудового розслідування, у розмірі 243 000 грн.
Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку ДКСУ на користь ОСОБА_1 витрати за проведення експертизи у розмірі 11 440,80 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Львівського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року рішення Галицького районного суду міста Львова від 09 квітня 2021 року залишено без змін.
У листопаді 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ДКСУ на рішення Галицького районного суду міста Львова від 09 квітня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 24 лютого 2022 року у задоволенні клопотання ДКСУ про звільнення від сплати судового збору або його відстрочення за подання касаційної скарги відмовлено.
Поновлено ДКСУ строк на касаційне оскарження рішення Галицького районного суду міста Львова від 09 квітня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року.
Касаційну скаргу ДКСУ залишено без руху та надано строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропоновано заявнику: зазначити конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження судових рішень, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України; додати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі відповідно до закону. Попереджено наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.
У травні 2022 року до Верховного Суду на виконання вимог ухвали суду 
від 24 лютого 2022 року від ДКСУ надійшла уточнена касаційна скарга, в якій заявник зазначив конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження судових рішень, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, а також просило продовжити строк на усунення недоліків касаційної скарги в частині сплати судового збору.
Ухвалою Верховного Суду від 24 лютого 2022 року продовжено ДКСУ строк для усунення недоліків касаційної скарги, визначених в ухвалі Верховного Суду від 24 лютого 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Попереджено наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.
У червні 2022 року до Верховного Суду на виконання вимог ухвали суду 
від 24 лютого 2022 року від ДКСУ надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучений документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі відповідно до закону.
Отже, недоліки касаційної скарги, визначені в ухвалі Верховного Суду 
від 24 лютого 2022 року, усунуті.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Ціна позову у справі № 461/5201/19 становить 500 000 грн та не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 461/5201/19 є малозначною у силу вимог закону. 
ДКСУ у касаційній скарзі вказує, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. 
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення «Воловік проти України», заява № 15123/03, від 06 грудня 2007 року).
Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).
Аналіз змісту касаційної скарги свідчить, що вона може стосуватися питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (підпункт «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), а тому судові рішення у справі підлягають касаційному оскарженню.
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Підстави для відмови у відкритті касаційного провадження або повернення касаційної скарги відсутні.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) як на підставу оскарження судових рішень.
Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Крім того, у касаційній скарзі ДКСУ порушує клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії. 
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Оскільки ДКСУ не навело обґрунтованих доводів щодо необхідності зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
Керуючись статтями 389, 394, 402, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Галицького районного суду міста Львова цивільну справу 
№ 461/5201/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади.
У задоволенні клопотання Державної казначейської служби України 
про зупинення виконання рішення Галицького районного суду міста Львова від 09 квітня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду 
від 13 грудня 2021 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку відмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                І. М. Фаловська
С. Ю. Мартєв
В. В. Сердюк