КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №753/3236/22                                                                                                                     Суддя І інстанції - Буцмак Ю.Є.
Провадження № 33824/1402/2022                                                                                             Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.                                                                               

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
30 травня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2022 року, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -  
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
 
в с т а н о в и л а:
 
Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2022 року, ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 496,20 грн.
Постановою суду встановлено, що04.01.2022 о 04 годині 45 хвилин в м. Києві по вул. Кошиця, 9, водій ОСОБА_1 керував автомобілем « Toyota » д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат позитивний 0, 54 промілле, чим порушив п.2.9. а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2022 року, та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог закону спрощено підійшов до розгляду справи, всупереч його клопотанню, розгляд справи здійснив без виклику інспектора 1 роти 2 батальйону УПП у м. Києві Кедика Д.М. Крім того, апелянт вказує, що відомості викладені в протоколі не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки на відеозаписах, які додані до протоколу, відсутнє підтвердження того, що він керував автомобілем, крім того відсутній безперервний запис фіксування адміністративного правопорушення та складання протоколу. 
Посилається апелянт і на те, що на відеозаписі відсутні його пояснення, про те, що автомобілем він не керував, алкогольних напоїв не вживав, пропозиції їхати на медичний огляд до медичного закладу від працівників поліції він не чув, направлення йому не надавалось. Звертає увагу і на зухвалу поведінку працівників поліції під час складання протоколу.
Крім того, апелянт вважає, що ознаки сп`яніння зазначені в акті, зокрема почервоніння обличчя - є ознакою наркотичного сп`яніння, а не ознакою алкогольного сп`яніння. Також, апелянт вказує на те, що його освідування на приладі «Драгер» здійснювалось без участі двох свідків, що є порушенням п.6 розділу ІІ «Проведення огляду на стан сп`яніння» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Крім того, апелянт зауважує, що з початку бойових дій займається волонтерською діяльністю, і саме наявність водійського посвідчення надає йому змогу допомагати людям.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.
Відповідно  до  п.п. 1, 7, 10 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або  перебування  під впливом лікарських препаратів, що знижують  увагу та  швидкість   реакції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу 1 цієї інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за  допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу проведеного поліцейським зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння  результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до  якого долучається акт огляду. Якщо  технічними характеристиками спеціального  технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників,  ці результати долучаються до протоколу про  адміністративне  правопорушення.
І як передбачає п. 7 розділу 2 вищезазначеної  Інструкції, лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі  охорони  здоров`я.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення  вбачається повне дотримання працівниками поліції вимог інструкції щодо проведення огляду на стан сп`яніння з використанням технічних  засобів.
Всупереч доводам апеляційної скарги порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9. «а» ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, в стані алкогольного сп`яніння, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД№208689 від 04.01.2022, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 04.01.2022 о 04 годині 45 хвилин в м. Києві по вул. Кошиця, 9, керував автомобілем « Toyota » д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат позитивний 0, 54 ‰, чим порушив п.2.9. а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вказаний протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.
Зазначений протокол підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, і  який   підписав протокол без будь - яких застережень.
В  свою  чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються результатами проходження огляду ОСОБА_1   на стан алкогольного сп`яніння, здійсненого працівниками поліції на місці зупинки, з використанням спеціального технічного засобу «Drager» , а саме тестом, цифровий показник якого становить 0, 54 ‰ (при дозволених не більше 0,2 ‰) (а.с.2).
Зазначений результат огляду зафіксовано й в акті огляду на стан алкогольного  сп`яніння, який ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом, погодившись з результатами такого огляду. Будь-яких зауважень щодо результату тесту   ОСОБА_1 не висловлював і в протоколі чи акті огляду не зазначив.
Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.
Враховуючи сукупність письмових доказів у справі  приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_1 , які полягають у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, є порушенням п. 2.9. «а» ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.
Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що відомості викладені в протоколі не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки долучений до протоколу відеозапис не є безперервним та на ньому відсутнє підтвердження того, що він керував автомобілем, а також його пояснень, в яких він зазначав, що не вживав алкоголь,то такі доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.
Як вбачається з дослідженого під час апеляційного розгляду відеозаписуподії від 04.01.2022, після активації нагрудної камери, ОСОБА_1 на питання працівника поліції підтвердив, що його було зупинено, однак на його переконання безпричинно. Крім того, зазначений  відеозапис, містить один файл, на якому зафіксовано, що огляд ОСОБА_1 здійснено на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою спеціального технічного  приладу «Drager» результат якого склав 0,54‰, під час здійснення огляду ОСОБА_1 своїх заперечень проти умов експлуатації зазначеного приладу та про незгоду з результатами тестування не заявляв, а також бажання пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі, якому надано право на проведення таких оглядів не висловлював, та не заперечував факт вживання ним алкоголю. Окрім того, з протоколу про адміністративне правопорушення та долученого до нього акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, вбачається, що ОСОБА_1 погодився з результатами такого огляду,  що засвідчив своїм підписом без будь яких зауважень та пояснень, по суті правопорушення.  Отже, обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, на якому достатньо повно відображені події, які відбувалися 04.01.2022 року за участю ОСОБА_1 , а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в цій частині є безпідставними.
Безпідставним є і посилання апелянта на те, що наведені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ознаки, є ознаками наркотичного сп`яніння, оскільки згідно п.п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ознаками алкогольного сп`яніння є, в тому числі і запах алкоголю з порожнини рота та зміна забарвлення шкірного покриву обличчя (почервоніння), у зв`язку з виявленням яких і було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що огляд за допомогою спеціального технічного  приладу «Drager», в порушення вимог закону, було здійснено без участі двох свідків, то такі доводи є неспроможними з огляду на положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП в  редакції 16.02.2021р.,  якою прямо передбачено, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів відеозапису і лише вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Крім того,під час апеляційного розгляду скарги ОСОБА_1 , також було досліджено зазначений вище відеозапис, достовірність інформації на якому апелянтом не оспорювалась.
 Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції, спрощено підійшов до розгляду справи та всупереч його клопотанню, розгляд справи здійснив без виклику інспектора 1 роти 2 батальйону УПП у м. Києві Кедика Д.М. є необґрунтованими, оскільки, будь-яких клопотань про допит працівника поліції матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять. До того ж, на переконання апеляційного суду, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення. 
Не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови судді і посилання апелянта на те, що у зв`язку з волонтерською діяльністю, наявність водійського посвідчення надає йому змогу допомагати людям, оскільки жодним чином не спростовує його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.Більш того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є  безальтернативною.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.   
З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
 
П О С Т А Н О В И Л А:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1   залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - без задоволення. 
Постанова оскарженню не підлягає.   

 
Суддя                                                                                                                    Л.І. Кепкал