Справа № 466/4229/21                                Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М. 
Провадження № 22-ц/811/3873/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 36 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 червня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Н. П. Крайник 
суддів: О.М.Ванівського, О.Я. Мельничук 
розглянувши в місті Львові, в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 23 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про зобов`язання вчинити певні дії, -
                                               в с т а н о в и в: 
       13.05.2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», в якому просили зобов`язати ЛМКП «Львівтеплоенерго» списати безпідставно нараховану заборгованість за послуги з центрального опалення, що станом на 01.04.2021 рік становить 37 631,18 грн., інфляційні втрати в розмірі  4311,56 грн. та 3% річних в сумі 2191,20 грн.
       Позов обгрунтовували тим, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1 . У 2006 році на підставі укладеного договору про приєднання до електричних мереж з ВАТ «Львівобленерго» останній виготовив технічні умови на підключення квартири АДРЕСА_2 до електромережі. До липня 2014 року рахунки на оплату теплопостачання мешканцям будинку АДРЕСА_3 виставляло ОСББ «Арта», а їм, як співвласникам квартири АДРЕСА_4 даного будинку, такі рахунки не надходили. З 01.07.2014 року нарахування оплати за теплопостачання почало здійснювати ЛМКП «Львівтеплоенерго», був відкритий особовий рахунок на ім`я ОСОБА_2 . Жодних договорів між ними та відповідачем не укладалось. Відповідач безпідставно та самостійно встановив між ними фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, але надавати послуги з постачання центрального опалення в квартиру АДРЕСА_2 не міг, оскільки мережі теплопостачання в квартирі відсутні з 2009 року. 
       Оскаржуваним рішенням у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.
Рішення суду оскаржили ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
               Вважають рішення суду необґрунтованим, незаконним, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи. 
Зазначають, що, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інтонації не врахував, що система центрального опалення у їхній квартирі була відсутня з часу отримання ними свідоцтва про право власності на зазначене нерухоме майно від 25.11.2006 року. Акти про включення системи теплопостачання від 22.10.2014 року, 11.10.2016 року та від 22.10.2018 року є недостатніми доказами на підтвердження надання відповідачем послуг з теплопостачання квартири АДРЕСА_1 .Таким чином вважають, що позовні вимоги є підставними, оскільки вони ніколи не користувалися послугами відповідача, так як у їхній квартирі відсутні мережі системи центрального опалення. Висновок суду про те, що ними не було отримано дозволу на демонтаж приладів опалення у квартирі, які є складовою частиною системи центрального опалення будинку, а також що вони самовільно, з порушенням вимог закону від`єднали прилади опалення своїє квартири від мережі теплопостачання є необґрунтованим та не відповідає матеріалам справи.
       Просять рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.
       Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.        
Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Права та обов`язки виконавця комунальної послуги та споживача визначені зазначеним вище Законом.
       Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій.
Пунктом 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії. 
       Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. 
       Відповідно до  ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
       Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року № 1268), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4.
       Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
       Згідно з пунктом 26 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.
       Згідно Порядкувідключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води проводиться з дозволу міжвідомчої комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, на підставі індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, розробленого на підставі отриманих технічних умов та узгодженого з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж.
       Відповідно до п.2.5-п.2.7 Порядку, відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення і гарячого водопостачання та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи (п.2.5). По закінченні робіт складається акт про відключення квартири від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження (п.2.6).Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання (п.2.7).
       Крім того, Державний Комітет з питань житлово-комунального господарства своїм листом від 23 квітня 2003 року щодо влаштування індивідуального опалення в квартирах багатоквартирних житлових будинків Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міській державній адміністрації роз`яснив, що відключення споживачів від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання може здійснюватися за умови встановлення в усіх квартирах та нежилих приміщеннях будинку індивідуальних опалювальних приладів або встановлення в усіх квартирах окремих секцій чи під`їздів будинку індивідуальних опалювальних приладів за наявності технічної можливості повного відключення від центрального опалення цих секцій або під`їздів.
       Дозвіл на відключення споживача від користування послугами із централізованого опалення та гарячого водопостачання надається органами місцевого самоврядування.
       Відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж центрального опалення й гарячого водопостачання виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника будинку або уповноваженого ним особою, представника виконавця послуг та власника, наймача квартири або уповноваженої ними особи. Після закінчення робіт складається акт про відключення квартири від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання та в десятиденний термін подається заявником до відповідної комісії на затвердження і є єдиною підставою для зняття з обліку та припинення відповідних нарахувань.
       Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (п. 2.1 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4»).
       При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (п. 2.2 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4»).
       Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.
       Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.
       Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. 
       У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2020 року в справі № 554/946/18 (провадження № 61-44416св18) зроблено висновок, що єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинним законодавством України не передбачено.
       Самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.
       Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 16 жовтня 2019 року в справі № 703/69/16-ц, згідно якої «у разі самовільного відключення квартири від мережі централізованого опалення, без вирішення у передбаченому чинним законодавством порядку питання про надання дозволів на таке відключення, суди дійшли обґрунтованого висновку про стягнення з них наявної заборгованості, оскільки відсутні підстави для скасування нарахувань за теплову енергію та зняття позивачів з обліку, як споживачів послуги, яку вони не отримують».
       Встановлено, що позивачі ОСОБА_1  та ОСОБА_2  є власниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_1 .
       Виконавцем послуг з централізованого теплопостачання об`єкта за адресою АДРЕСА_3 є ЛМКП «Львівтеплоенерго», що підтверджується Актами про включення системи теплопостачання від 22.10.2014 року, 11.10.2016 року та від 22.10.2018 року.
       На ім`я позивача ОСОБА_2 у ЛМКП «Львівтеплоенерго» відкритий особовий рахунок № НОМЕР_2 .
       Звертаючись до суду з позовом про зобов`язання ЛМКП «Львівтеплоенерго» списати безпідставно нараховану заборгованість за послуги центрального опалення, позивачі зіслалися на технічні умови на підключення квартири до електричних мереж з ВАТ «Львівобленерго» за №530 від 9.03.2006 року, що підтверджує, на їх думку, відключення їхньої квартири від мереж централізованого опалення.
       Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи відсутні докази того, що процедура відключення від системи централізованого опалення та гарячого водопостачання квартири позивачами дотримана.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає матеріалам справи та встановленим судом обставинам.
       Так, згідно Акту обстеження квартири на предмет відсутності послуг з централізованого опалення від 15.10.2019 року, у квартирі АДРЕСА_2 опалення та гаряче водопостачання здійснюється від індивідуального джерела теплопостачання. Дозвільної документації на влаштування індивідуального теплопостачання не пред`явлено. 
       Таким чином, нарахування ЛМКП «Львівтеплоенерго» плати за спожиті позивачами послуги з централізованого опалення обґрунтовано проводилося до жовтня 2019 року у зв`язку з відсутністю у відповідача інформації про відключення квартири АДРЕСА_2  від мережі централізованого опалення, проведеного з дотриманням вимог закону.
       Доводи апеляційної скарги про те, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався, на увагу колегії суддів не заслуговують, оскільки відповідно до правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року у справі №3-184гс14, споживачі зобов`язані здійснювати оплату за надані їм житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання споживача оплатити надані послуги виникає на підставі закону.
Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. 
       Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 27 червня 2022 року.
       Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
  п о с т а н о в и в:   

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.
       Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 23 вересня 2021 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
       Повний текст постанови складено 27 червня 2022 року.

Головуючий: Н. П. Крайник 

Судді О.М. Ванівський 

                                                                               О. Я. Мельничук