Ухвала
 
24 травня 2022 року
м. Київ
 
справа № 532/2054/21
провадження № 61-4549ск22 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу адвоката Титаренка Сергія Олександровича як представника ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду                   від 21 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив встановити факт про те, що саме померлому ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чапаєве Кобеляцького району Полтавської області належала земельна частка (пай) - 2 умовно-кадастрових гектари із земель колективної власності бувшого КСП ім. «Чапаєва», розташовану раніше на території Червоноквітівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області на теперішній час передана в комунальну власність Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області із земель запасу, які не надані у власність або користування громадян чи юридичним особам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; визнати право за ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в            с. Чапаєве Кобеляцького району Полтавської області.. 
 
Кобеляцький районний суд Полтавської області рішенням від 19 січня 2022 року позов задовольнив. Встановив факт про те, що саме померлому ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чапаєве Кобеляцького району Полтавської області належала земельна частка (пай) - 2 умовно-кадастрових гектари із земель колективної власності бувшого КСП ім. «Чапаєва», розташовану раніше на території Червоноквітівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області на теперішній час передана в комунальну власність Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області із земель запасу, які не надані у власність або користування громадян чи юридичним особам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Визнав право за ОСОБА_1 на земельну частку (пай) - 2 умовно-кадастрових гектари із земель колективної власності бувшого КСП ім. «Чапаєва», яка була розташована на території Червоноквітівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, на теперішній час передана в комунальну власність Білицької громади Полтавського району Полтавської області із земель запасу, які не надані у власність або користування громадян чи юридичним особам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чапаєве Кобеляцького району Полтавської області. Стягнув з Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 витрати за надання правничої допомоги в сумі 6 400,00 грн та судовий збір у розмірі  1 816,00 грн.
 
Полтавський апеляційний суд постановою від 21 квітня 2022 року апеляційну скаргу Білицької селищної рад задовольнив частково. Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 січня 2022 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив. 
 
Адвокат Титаренко С. О. як представник ОСОБА_1 21 травня 2022 року подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 21 квітня 2022 року (повний текст якої складено 22 квітня              2022 року) у вищевказаній справі.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
У касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження
 
Враховуючи викладене, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
 
Крім цього, в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
 
Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
 
Позовну заяву подано у вересні 2021 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2 270,00 грн, підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання позову у справі), тому судовий збір за подання касаційної скарги за дві немайнові вимоги в даному випадку становить 3 632,00 грн (908,00 грн х 2 х 200 %).
 
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 3 632,00 грн.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 3 632,00 грн має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу адвоката Титаренка Сергія Олександровича як представника ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду                   від 21 квітня 2022 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             А. Ю. Зайцев