Справа № 991/1818/20
Провадження № 1-кп/991/30/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2022 року        місто Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів - головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання                         ОСОБА_4 ,
прокурора                                                 ОСОБА_5 ,
обвинуваченого                                         ОСОБА_6 ,
захисника                                               ОСОБА_7 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вищого антикорупційного суду клопотання прокурора САП ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52019000000000714 від 13.08.2019, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 369 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Вищого антикорупційного суду перебуває вказане кримінальне провадження.
02.05.2022 до суду надійшло клопотання прокурора четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту на грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн, які належать обвинуваченому ОСОБА_6 та перебувають на його рахунку, шляхом заборони користуватися та розпоряджатися ними.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначав, що 02.05.2022 ОСОБА_6 звернувся із заявою до САП, в якій зазначив, що частину із отриманих 19.08.2019 грошових коштів у розмірі 100 000,00 грн в якості неправомірної вигоди шляхом безготівкового розрахунку було зараховано на рахунок №  НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк». Враховуючи те, що отримані 19.08.2019 ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 300 тис. грн були предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також беручи до уваги наведені у заяві ОСОБА_6 від 02.05.2022 обставини, просив накласти арешт на кошти у розмірі 100 000,00 грн, які перебувають на рахунку ОСОБА_6 для забезпечення їх можливої спеціальної конфіскації.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про накладення арешту та просив його задовільнити. 
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.
Суд, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов таких висновків. 
Як убачається з обвинувального акта зі зміненим обвинуваченням ОСОБА_6 обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в тому, що він, виконуючи обов`язки начальника САД у Миколаївській області, будучи заступником начальника САД у Миколаївській області, умисно, з корисливих мотивів, 19.08.2019 одержав неправомірну вигоду в сумі 300 тис грн за сприяння із використанням влади та службового становища виконанню підконтрольною йому САД в Миколаївській області оплати за господарським договором № 36-Б від 11.07.2018 на користь ПП «Полтавабудцентр» і за сприяння останньому в одержанні відгуків щодо якості виконання ПП «Полтавабудцентр» власних договірних зобов`язань.
Згідно з ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Відповідно до положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з п. 2,3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи . 
Як убачається із заяви обвинуваченого ОСОБА_6 , ним 02.05.2022 повідомлено прокурора САП ОСОБА_5 , що частину із отриманих 19.08.2019 грошових коштів у розмірі 100 000,00 грн в якості неправомірної вигоди шляхом безготівкового розрахунку було зараховано на рахунок №  НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» (Київська філія, МФО 322669).
Частиною 1 статті 96-1 КК України встановлено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей  301,  302,  310,  311,  313,  318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.
При цьому згідно з ч. 2 ст. 96-2 КК України, у разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у частині першій цієї статті, були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно. 
Враховуючи викладене, а також те, що вказані грошові кошти, як убачається із заяви обвинуваченого, є частиною неправомірної вигоди, які були отримані обвинуваченим 19.08.2019, а також можливість застосування конфіскації та спеціальної конфіскації в разі ухвалення обвинувального вироку відносно ОСОБА_6 , суд дійшов висновку про необхідність накладення арешту на грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн, які належать обвинуваченому ОСОБА_6 та задоволення клопотання прокурора. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 170, 333, 371, 372 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити. 
Накласти арешт на грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн, які належать обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та перебувають на його рахунку №  НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» (Київська філія, МФО 322669, код ЄДРПОУ 09322277) шляхом заборони користуватися та розпоряджатися ними.
Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення. 
Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя                 ОСОБА_1 

Судді -                 ОСОБА_3 
       
        ОСОБА_2