Справа № 464/1691/21                                        Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З. 
Провадження № 22-ц/811/3065/21                                Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А. 
Категорія:44

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 квітня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача: Левика Я.А.,
суддів: Копняк С.М., Шандри М.М.,
       
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова в складі судді Чорної С.З. від 19 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої залиттям квартири, -

в с т а н о в и л а : 

       рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 19 липня 2021 року позов  ОСОБА_1  до ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої залиттям квартири - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 33 387 гривень, моральну шкоду у розмірі 3000 гривень, судові витрати понесені за виготовлення звіту про вартість ремонтно-відновлювальних робіт в розмірі 2000 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1089,60 грн. У задоволенні решти позову відмовлено.
Вказане рішення оскаржила ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі просить змінити рішення в частині визначення розміру моральної шкоди в 15000 гривень, яку стягнути з відповідачки на позивача користь, з врахуванням неодноразового залиття її квартири з вини відповідача, тривалості залиття, пошкодження її майна, необхідності проживати в таких жахливих умовах після залиття, тривалості її моральних страждань, значного погіршення її самопочуття та стану здоров`я, з врахуванням вимог розумності та справедливості.
Вважає незаконним рішення суду першої інстанції саме в частині розміру моральної шкоди, хоча вона просила суд у своїй позовній заяві та даючи пояснення у суді у вступному слові, стягнути моральну шкоду саме в розмірі 15 000 гривень. Вказує на те, що вона та її представник у вступному слові повідомили суд , що відповідачка  ОСОБА_2  неодноразово заливала її квартиру  № 11 , але раніше вона не зверталася з позовною заявою до суду, оскільки хотіла зберегти добросусідські стосунки. Але останніх два рази залиття квартири було дуже сильним та їй було завдано значної матеріальної та моральної шкоди. Також вказує на те, що просила суд врахувати, що залиття її квартири 11 грудня 2020 року з вини відповідачки тривало декілька годин. Гаряча вода зі стелі її квартири з великим напором текла в приміщення її кухні, коридору туалету та ванної кімнати її квартири. Через деякий час вода полилася навіть через світильники, які висіли на стелі приміщень кухні, коридору та житлової кімнати. Вода текла навіть через вимикачі та розетки, які знаходяться на стінах квартири. Вказує на те, що залиття її квартири та квартир сусідів далі продовжувалося і лише завдяки наполяганню сусіда  ОСОБА_6 , відповідач сказала перекрити опалення. На той час вода з квартири відповідача протекла вже аж до підвальних приміщень будинку. Вказує, що вона постійно з дочкою збирали воду, яка була їм аж по кісточки, замокли стіни, штори у квартирі, вода продовжувала текти з великим напором. Було викликано аварійну службу, яка прибула приблизно через дві години після виклику і лише тоді відповідач  ОСОБА_2  відчинила двері своєї квартири. Працівниками аварійної служби було оглянуто квартиру відповідача та встановлено причину залиття та причину аварії, зокрема, причиною стало пошкодження самовільно несанкціоновано) встановлених труб підігріву підлоги на кухні від гарячого водопостачання в квартирі АДРЕСА_2 , оскільки майстер перфоратором пошкодив трубу, так, як відповідач не попередила його про цю трубу. Лише після приїзду аварійної служби було перекрито гарячу воду у підвалі будинку і після цього трохи зменшився витік води з квартири відповідача. Під час залиття було затоплено ліжко, меблі у кухні та в кімнаті, постільна білизна, подушки, ліжники, зимові ковдри, штори, тюлі, великий килим, килимки і доріжки в кухні та на коридорі, знищено фактично десять нових рушників , якими вони вибирали воду і не встигали їх навіть просушувати.В квартирі утворилася дуже висока вологість, що навіть не можна було запалити сірники, вони декілька днів не користувалися світлом, бо боялися замикання та уже пожежі. Вказує, що вона з дочкою отримали великий стрес, надовго був порушений їх нормальний життєвий уклад.  Різко погіршився її стан здоров`я та самопочуття, вона була змушена звертатися за медичною допомогою. Вказує, що надала до позовної заяви медичні документи, які підтверджують, що у неї різко погіршилося самопочуття внаслідок стресу, отриманого при залитті їхньої квартири неодноразово. Але суд першої інстанції не надав об`єктивної оцінки цим доказам та лише частково задовольнив позов у частині відшкодування моральної шкоди. Вважає розмір моральної шкоди, визначений судом надто низьким і не в повній мірі відповідає перенесеним нею моральним стражданням,які є довготривалими.Вказує на те, що відповідач навіть не вибачилася перед ними після даного залиття , як цього ніколи не робила і раніше, хоча протягом багатьох років вона неодноразово заливала її квартиру, поводилася завжди зверхньо, заявляючи, що у неї завжди все сухо у її квартирі , що завдало їй ще більших моральних страждань.Суд, ухвалюючи частково незаконне рішення щодо розміру моральної шкоди, не врахував у достатній мірі того, що винними діями відповідача їй завдано значної моральної шкоди та надовго порушено її нормальний життєвий уклад . Зокрема, не було в достатній мірі враховано судом, що вона була змушена з дочкою протягом декількох днів прибирати квартиру після її залиття відповідачем, просушувати постільну білизну та постільні приналежності, проживати тривалий час у сирій квартирі, оскільки стіни та стеля квартири тривалий час не просихали . Внаслідок неодноразового залиття їх квартири через винні дії відповідача у квартирі появилася цвілість, що дуже негативно вплинуло на її загальне самопочуття. Відповідач навіть не вибачилася перед нею, не бажала добровільно хоча б частково відшкодувати їй матеріальну і моральну шкоду, що також завдавало їй моральних страждань, було пошкоджено її майно.
Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на неї - колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 319, 322, 1166, 1192, 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та задовольняючи позов частково, виходив з того, що позивач ОСОБА_1 є основним квартиро наймачем квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою ро склад сім`ї і прописку№136 від 18.02.2021 виданою ТзОВ «Стимул-Сихів». Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 являється співвласником квартири АДРЕСА_2 . Згідно з актом від 15.12.2020, комісія в складі майстрів з виходом на адресу:   АДРЕСА_4 , склали даний акт про те, що квартирою   №17   затоплено квартиру   №11 , в результаті чого пошкоджено: стіни та стеля коридору пл.7.9м2, стіни та стеля кухні пл.6.7м.2, стіни і стеля кімнати п.п.3.4 м2, стіни і стеля кімнати п.п.15.8м2, стіни і стеля ванни і туалету пл.2.6м2 та 1.3м2. Причиною залиття є пошкодження самовільно встановлених труб підігріву підлоги на кухні від гарячого водопостачання в квартирі АДРЕСА_2 . Згідно з актом від 12.01.2021, комісія в складі майстрів з виходом на адресу:   АДРЕСА_4 , склали даний акт про те, що квартирою   №17   затоплено квартиру   №11 , в результаті чого пошкоджено: стіни та стеля в коридорі та стіни і стеля туалету. Причиною залиття є несанкціоноване втручання мешканцями квартири АДРЕСА_2 у роботу системи гарячого водопостачання, а саме потекли кесанові труби від рушникосушки до розводки труби гарячого водопостачання. Відповідно до висновку про вартість ремонтно-відновлювальних робіт за письмовим зверненням ОСОБА_1 № 9186е/02-21 від 01.02.2021 розмір завданої матеріальної шкоди (вартість відновлювальних ремонтних робіт), для ліквідації наслідків залиття та приведення квартири АДРЕСА_2 в попередній стан, становить 33 387 грн. Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд вважав доведеними факти залиття квартири АДРЕСА_2 та заподіяння позивачу шкоди. Надані відповідачем докази вищевказаних висновків суду не спростовують. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиття квартири у розмірі 33 387 грн. та вартості витрат на проведення експертного дослідження №9186е/02-21 від 01.02.2021, що становить 2000грн., сплаченої позивачем відповідно до рахунку №9186е/02-21 від 01.02.2021. Доказів, які спростовують розмір відшкодування шкоди, чи підстав для звільнення від відповідальності, які передбачені ч. 2 ст. 1166 ЦК України, матеріали справи не містять та стороною відповідача не надано. Жодних клопотань щодо призначення судової товарознавчої чи судової будівельно-технічної експертизи не заявлено. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, з урахуванням характеру та обсягу моральних страждань, їх тривалості, з урахуванням обставин справи, суд прийшов до переконання, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн., що відповідатиме вимогам розумності і справедливості.
Рішення суду в частині стягнення матеріальної шкоди не оскаржується. 
Колегія суддів вважає, що висновки в частині стягнення моральної шкоди вцілому відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.
ОСОБА_1  звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просила:
-стягнути з ОСОБА_8 на її користь майнову шкоду у розмірі 33 387 грн., завдану винними діями відповідача внаслідок неодноразового залиття її квартири та пошкодження її майна;
-стягнути з ОСОБА_8 на її користь завдану їй моральну шкоду у розмірі 15000грн., завдану їй винними діями відповідача внаслідок пошкодження її майна, неодноразовим залиттям її квартири, з врахуванням тривалості її моральних страждань.
Обґрунтовувала позов тим, що вона є наймачем квартири АДРЕСА_2 . 11 грудня 2020 року у квартирі позивачки із стелі у кухні, коридору, туалету та ванної кімнати почала текти гаряча вода. Зазначила, що затоплення її квартири є неодноразовим і відбувається з вини відповідача. Відвідавши квартиру відповідача працівниками аварійної служби було встановлено, що причиною залиття є пошкодження самовільно встановлених труб підігріву підлоги на кухні від гарячого водопостачання у квартирі відповідача. 10 січня 2021 року приблизно 21.00 до 22.30 год. у її квартирі з стелі туалету текла вода, підлога залита, стіни мокрі, з розетки та вимикача в приміщенні коридору витікала вода. Причиною залиття стелі і стін в туалеті та стелі і стін в коридорі у квартирі АДРЕСА_2 є несанкціоноване втручання мешканцями квартири №17 у роботу системи гарячого водопостачання, а саме потекли кесанові труби від рушникосушки. За наслідками залиття комісією ТзОВ «Стимул-Сихів» складено відповідні акти. Згідно з висновком визначення ринкової вартості ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого майна внаслідок залиття розмір завданої їй матеріальної шкоди становить 33 387 грн., вартість проведення такої експертизи - 2000 грн. Також зазначила, що діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яка проявилась у душевному стражданні з приводу пошкодження майна, погіршенні стану здоров`я та необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на її користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 15000 грн.
Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Окремо згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:
1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;
2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;
3) в інших випадках, встановлених законом.
Крім цього, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вина заподіювача шкоди.
Зважаючи на наведене при вирішенні спору про стягнення шкоди суду слід встановити: 1. наявність заподіяної позивачу (позивачам) шкоди; 2. протиправність діяння відповідача (відповідачів); 3. наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача (відповідачів); а також 4. вину заподіювача (заподіювачів) шкоди.
При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.
Як вбачається із матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось та не спростовано, що ОСОБА_1 є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї і прописку№136 від 18.02.2021 виданою ТзОВ «Стимул-Сихів».
Встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є співвласницею квартири АДРЕСА_2 .
В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиття квартири у розмірі 33 387 грн. та вартості витрат на проведення експертного дослідження №9186е/02-21 від 01.02.2021, що становить 2000грн., сплаченої позивачем відповідно до рахунку №9186е/02-21 від 01.02.2021.
Рішення в цій частині, як і встановлені судом першої інстанції в цій частині обставини ніким із учасників справи не оспорюються.
Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, з урахуванням характеру та обсягу моральних страждань, їх тривалості, з урахуванням обставин справи, суд першої інстанції прийшов до переконання, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн., що відповідатиме вимогам розумності і справедливості.
Так, судом по суті правильно було встановлено розмір моральної шкоди, зважаючи на те, що факти залиття квартири були встановлені у судовому засіданні й підтвердилися матеріалами справи, а тому позивачці насправді було заподіяно й моральну шкоду, яка полягає в моральних стражданнях через пошкодження майна, що перебуває у її користуванні; незручності, що виникли у неї у зв`язку із залиттям; необхідність докладати додаткових зусиль для відновлення свого порушеного права; те, що залиття мали місце неодноразово та відповідач протягом тривалого часу у добровільному порядку шкоди не відшкодував, тощо.
Що ж стосується доводів апеляційної скарги про те, що судом визначено недостатній розмір моральної шкоди то слід вказати на те, що позивачка не є власницею квартири, а лише її квартиронаймачкою, тобто її власності шкоди внаслідок залиття завдано не було. Окрім цього, у квартирі окрім позивачки зареєстровані ще троє осіб, які не є позивачами у справі.
Також, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди позивачка обґрунтовувала тим, що вона з дочкою отримала великий стрес, надовго був порушений їх нормальний життєвий оклад. Враховуючи вказане, оскільки частина мотивів позову про стягнення моральної шкоди зводяться до бажання позивачки захисту прав та інтересів її дочки, яка не є позивачем у даній справі, а позивачка не наділена правом на захист її прав та інтересів у даному спорі підстав для задоволення позову в цій частині вимог у суду першої інстанції не було.
Окрім наведеного позивачкою не було надано суду належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів про те, що наявні у неї захворювання були спричинені фактами залиття, спровоковані ними або вплинули на перебіг таких.
Виходячи, також, із засад, розумності, виваженості та справедливості слід вважати, що розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню визначено судом першої інстанції правильно. 
Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, - 

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
       Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 19 липня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

       Повний текст постанови складено 19 квітня 2022 року.

       Головуючий :                  Я.А. Левик

        Судді:                 С.М. Копняк 

                                М.М. Шандра