ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/186/22  Номер провадження 33/814/237/22	Головуючий у 1-й інстанції Ситник О. В.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

Категорія

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,
З участю секретаря Владімірова Р.В.
Захисника - адвоката Акрітова К.К.
розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1  - захисника Акрітова Кіріак Костянтиновича на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 березня 2022 року,        
                        
ВСТАНОВИВ:        
Постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 березня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи: Держспецзв`язок, м. Миргород, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн. на користь держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн. 
Згідно з постановою судді, 14.01.2022 року о 08:20 год. в селище Комишня, вул. Ставкова, 7, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 не надав дорогу транспортному засобу ВАЗ 21114 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , який наближався з правого боку, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та потягло настання матеріальних збитків, чим порушив вимоги п. 10.11, п. 16.12 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. 
Не погодившись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Акрітов К.К. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування місцевим судом обставин, що мають значення для справи та недоведеність належними доказами вини його підзахисного в скоєні правопорушення, просить скасувати постанову судді, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Зокрема вказує, що дорога по якій рухався ОСОБА_1 є головною по відношенню до дороги з якої виїжджав інший учасник ДТП, тому в нього був пріоритет та не існувало обмежень щодо подальшого руху, тобто саме ОСОБА_1 мав перевагу в русі, а відтак не порушував п.п. 10.11 та 16.12. ПДР. 
Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та з 28 лютого 2022 року перебував у службовому відрядженні. З матеріалами справи його адвокат Акрітов К.К. ознайомився 15.04.2022 та в цей же день отримав копію оскаржуваної постанови, після чого 21.04.2022 була подана апеляційна скарга. 
Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що останні заслуговують на увагу, а строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.
Так, матеріалами справи доводиться, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який згідно наказу був направлений з 28.02.2022 у службове відрядження та не мав можливості приймати участь в судовому засіданні з поважних причин. Згідно до матеріалів справи копію постанови суду від 01.03.2022 отримав захисник притягнутого Акрітов К.К. 15.04.2022, подавши у визначений законодавством 10-ти денний строк апеляційну скаргу.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення захисника, приходжу до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне. 
Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Так, місцевим судом при ухваленні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було встановлено, що 14.01.2022 року о 08:20 год. в селищі Комишня, вул. Ставкова, 7, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 не надав дорогу транспортному засобу ВАЗ 21114 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , який наближався з правого боку, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та матеріальних збитків, чим порушив вимоги п. 10.11, п. 16.12 Правил дорожнього руху. 
При цьому, в якості доказів судом взято до уваги сам протоколом про адмінправопорушення, долучену до нього схему місця ДТП та письмові пояснення водіїв.
Апеляційний суд не може погодитися з вказаним висновком суду, якого він дійшов передчасно та на підставі неповно з`ясованих обставин, що мають значення для справи.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Тобто обов`язковими умовами настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є: наявність діяння у вигляді порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху; наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно п. 10.11 ПДР у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.
Відповідно до п. 16.12. ПДР на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.
Відповідальність за статтею 124 КУпАП настає за доведеністю одночасно двох обставин - порушення правил дорожнього руху та спричинення шкоди.
Наявність усіх ознак адміністративного правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Встановлюючи винність водія ОСОБА_1 , суд виходив з того, що дорожня пригода сталась на перехресті рівнозначних доріг, де не встановлено черговість проїзду та діє правило пріоритету транспортного засобу, що наближається з правого боку, тобто першочергово мав проїхати автомобіль під керуванням ОСОБА_3 . 
Між тим, заперечуючи наявність вини в діях свого підзахисного, адвокат наполягав на тому, що зазначене перехрестя не є перехрестям рівнозначних доріг, транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 рухався по головній дорозі, а інший учасник пригоди ОСОБА_3 виїжджав з відрізку дороги, яка є прилягаючою до неї, без дорожнього покриття, не має назви, в експлуатацію не введена і є самовільно облаштована, як виїзд з сільськогосподарських полів. 
До апеляційної скарги приєднано відповідь Виконавчого комітету Комишнянської селищної ради, згідно якої відрізок дороги, який з`єднує вул. Ставкову, по якій рухався автомобіль ОСОБА_1 та пров. Ставковий є самовільно сформованою громадянами ділянкою дороги без розмітки та назви, який не знаходиться на балансі виконавчого комітету.
Вказані обставини також доводяться фотокопіюванням карти, з якої вбачається, що відрізок дороги з якої виїжджав інший учасник ДТП є лише ділянкою дороги, що з`єднує інші вулиці. 
Аналогічне вбачається і з схеми місяця ДТП, згідно якої до вул. Ставкової по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1 прилягають виїзди, по одному з яких рухався транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_5 , а через 15,5 м. прилягає іще один виїзд, що свідчить про їх другорядність та облаштування місцевим населенням для зручності виїзду з інших вулиць. 
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами
Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою», що в даному випадку не було дотримано судом першої інстанціях, який при розгляді справи в якості доказів дослідив лише протоколом про адмінправопорушення, схему до місця ДТП та пояснення учасників пригоди, кожний з яких наполягав на своїй невинуватості. 
Враховуючи викладені обставини, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, апеляційний суд не вбачає в діях водія ОСОБА_1 порушень п.10.11 та п.16.12 ПДР, які перебувають у причино-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, оскільки керований ним автомобіль знаходися на головній по відношенню до другого учасника пригоди дорозі , а відтак на нього не поширюється обов`язок дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч. 
За вказаних обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП) в діях водія ОСОБА_1 , а постанова суду першої інстанція скасуванню. 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
ПОСТАНОВИВ:

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Акрітову Кіріак Костянтиновичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 березня 2022 року.
Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 - адвоката Акрітова Кіріак Костянтиновича задовольнити.
Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 березня 2022 року скасувати.
Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                              О.І. Обідіна