П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 травня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 400/1340/21	
Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.
          
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Танасогло Т.М., 
                                                    Шеметенко Л.П.          
          розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Державної митної служби України в особі Миколаївської митниці як відокремленого структурного підрозділу на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 грудня 2021р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» до Державної митної служби України в особі Миколаївської митниці як відокремленого структурного підрозділу про визнання протиправним та скасування рішень, -
 
В С Т А Н О В И Л А:
У березні 2021р. ТОВ «МГЗ» звернулася в суд із адміністративним позовом Чорноморської митниці Держмитслужби, в якому просило:
- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів:
          - UA508140/2021/000001/2 від 9 січня 2021р.;
          - UA508140/2021/000002/2 від 20 січня 2021р.;
          - UA508140/2021/000003/2 від 25 січня 2021р.;
          - UA508140/2021/000004/2 від 2 лютого 2021р.;
- визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; 
          - №UA508140/2021/00001 від 9 січня 2021р.;
          - №UA508140/2021/00002 від 20 січня 2021р.;
          - №UA508140/2021/00003 від 25 січня 2021р.;
          - №UA508140/2021/00004 від 2 лютого 2021р..
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 27.09.2021р. для здійснення митного оформлення товару ним до митниці подано митну декларацію за №UA508040/2021/007482. 
Однак, 27.09.2021р. митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару за резервним методом, внаслідок чого товариство було змушене додатково сплатити суму ПДВ в розмірі 74 632,38грн. та суму мита 17 769,61грн.. 
Позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості не містить обґрунтованих підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості, а тому підлягає скасуванню.
Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 грудня 2021р. адміністративний позов задоволено в повному обсязі.
Рішення про коригування митної вартості товарів UA508140/2021/000001/2 від 9 січня 2021р., UA508140/2021/000002/2 від 20 січня 2021р., UA508140/2021/000003/2 від 25 січня 2021р., UA508140/2021/000004/2 від 2 лютого 2021р., визнано протиправними та скасовано.
Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA508140/2021/00001 від 9 січня 2021р., №UA508140/2021/00002 від 20 січня 2021р., №UA508140/2021/00003 від 25 січня 2021р, №UA508140/2021/00004 від 2 лютого 2021р. визнано протиправними та скасовано.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморської митниці Держмитслужби на користь ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» судові витрати у виді судового збору в розмірі 13 252,8грн..
В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм права. 
Сторони були сповіщені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку. 
Також, судова колегія зазначає, що Указом Президента України за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Верховною Радою України, з 5:30год. 24.02.2022р. по всій території України запроваджено воєнний стан. 
З урахуванням вказаного та належного сповіщення сторін, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Окрім того, вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 8.11.2005р. у справі Смірнов проти України, відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган приймаючи оскаржуване рішення діяв з порушенням норм митного законодавства України, оскільки товариством надано усі необхідні документи для розмитнення товару, а митницею не надано їм належної оцінки та протиправно визнано, що представлені документи не підтверджують митну вартість товару за ціною договору.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судовою колегією встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 27.12.2019р. ТОВ «МГЗ» уклало з ТОВ «Новомосковский хлор» (Російська Федерація) контракт №208-0894520 на поставку натру їдкого (гідроксиду натрію), ціна на товар визначається на умовах СРТ, ст. Жовтнева Одеської з/д, у відповідності до ІНКОТЕРМС-2010 та включає в себе всі витрати щодо доставки товару; вартість кожної партії товару визначається за формулою: СРТ = FOB MED low - 50$; ціна товару та вартість кожної партії оговорюються сторонами в окремих специфікаціях; сумарний обсяг товару складає 10 800,0 тонн +/- 10%; орієнтована вартість контракту складає 254 826 000 +/-10% російських рублів.
Додатком до контракту є специфікація №12 від 27.12.2019р. на поставку натру їдкого в кількості 900,0 тонн +/-10%, за ціною 10 873,75 російських рублів за тонну, строк поставки грудень 2020р. - січень 2021р..
З метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару поставленого за вказаним контрактом позивачем подано  електронні митні декларації UA508140/2021/000051 від 9.01.2021р., UA508140/2021/000148 від 20.01.2021р., UA508140/2021/000169 від 25.01.2021р., UA508140/2021/000229 від 2.02.2021р..
          Одночасно із митними деклараціями, позивачем до митного оформлення були подані наступні документи: інвойс; накладні СГМС; експортна ВМД країни відправлення; контракт; специфікація №12.
          У зв`язку із встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, митним органом направлене електронне повідомлення декларанту, із зазначенням про наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та про необхідність надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: бухгалтерську документацію щодо оплати складових митної вартості, зокрема транспортування і страхування, 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.
          У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, позивачем направлено листи, в яких проінформовано Митницю, що товар не страхувався, умови поставки СРТ покладають на продавця всі витрати з доставки товару до пункту призначення, надано інформацію про біржові котирування та паспорти якості відправника.
          За результатами перевірки митних декларацій та документів, що підтверджують визначену митну вартість товарів митним органом було прийнято рішення про корегування митної вартості товарів: UA508140/2021/000001/2 від 9 січня 2021р.; UA508140/2021/000002/2 від 20 січня 2021р.; UA508140/2021/000003/2 від 25 січня 2021р.; UA508140/2021/000004/2 від 2 лютого 2021р., якими встановлено, що декларантом не подані усі необхідні документи.
Не погодившись з висновками митного органу про наявність розбіжностей в поданих товариством для митного оформлення документах, вважаючи  рішення про коригування заявленої митної вартості протиправними, та такими що не ґрунтуються на вимогах митного законодавства та підлягають скасуванню, позивач звернувся в суд із відповідним позовом.
          Перевіряючи правомірність прийнятих рішень, з урахуванням підстав, з якими позивач просить їх скасувати, судова колегія виходить з наступного.
Пунктами 23,24 ст.4 МК України встановлено, що митне оформлення – це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
          На підставі приписів Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою, відповідно до ст.49 МК України, є їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
          За правилами ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
          За змістом ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
          Частинами 1, 2 ст.52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
          Згідно ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
          Водночас, відповідно до ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено вказаною нормою.
          В той же час, відповідно до ч.5,6 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
          Як визначено в ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
          Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу.
          За наслідками здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 цього Кодексу.
          Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
          Таким чином, у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані надати додатковий перелік документів. При цьому, витребування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
          Зі змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів вбачається, що підставою здійснення митним органом спірного коригування митної вартості стало:
- ненадання декларантом страхових документів; 
- в інвойсі від 29.12.2020р. №1365848 замість підпису бухгалтера ТОВ «Новомосковский хлор» ОСОБА_1 стоїть підпис директора ОСОБА_2 , а в інвойсі від 30.12.2020р. №1367403 замість підпису директора, стоїть підпис бухгалтера, що викликає сумнів у достовірності даних цих інвойсів; 
- специфікацію №12 неможливо ідентифікувати з оцінюваним товаром, так як дата її складання суперечить п.2.2. контракту; 
- ціна товару, розрахована відповідно до п.2.2. контракту, не відповідає ціні специфікації №12; відсутнє документальне підтвердження перерахунку ціни товару у долари США, так як валютою розрахунку є російські рублі; 
- не надано документальне підтвердження зниження ціни на 50 доларів США.
          Надаючи оцінку вказаним обставинам, судова колегія виходить з наступного.
Що стосується посилань митного органу на відсутність страхових документів, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, що згідно п.3.1 контракту №208-0894520 від 27.12.2019р., поставка товару здійснюється на умовах CРТ ст. Жовтнева Одеської з/д. 
Згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС 2010, поставка товару на умовах СРТ ("фрахт/перевезення оплачені до") означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання тоді, коли він передав товар, випущений в митному режимі експорту, своєму перевізнику для перевезення до місця призначення.
Умови поставки СРТ не передбачають обов`язкового страхування товару продавцем або покупцем.
Відтак, посилання Митниці на ненадання декларантом страхових документів є необґрунтованим.           
Іншою підставою для прийняття рішень про коригування митної вартості товарів стало те, що на інвойсах від 29.12.2020р. №1365848 та від 30.12.2020р. №1367403, на думку митного органу різні підписи. 
Із матеріалах справи вбачається, що згідно відповідей ТОВ «МГЗ» позивач повідомляв Митницю, що обидва підписи належить директору ТОВ «Новомосковский хлор» ОСОБА_2 (т.1 а.с.66, а.с.115, а.с.196, а.с.232), крім того відповідно до Статуту підприємства директор має право підпису комерційних підприємств, у зв`язку із чим колегія суддів вважає такі доводи апелянта необґрунтованими. 
Будь-яких доказів з цього приводу, окрім припущень Митниці , матеріали справи не містять, а тому колегія суддів вважає вказаний довід необґрунтованим.
Посилання Митниці на те, що Специфікацію №12 від 18.12.2020р. неможливо ідентифікувати з оцінюваним товаром, оскільки дата її укладання не відповідає умовам п.2.2 контракту №208-0894520 від 27.12.2019р. колегія суддів вважає безпідставним, оскільки Специфікацію підписано сторонами Контракту відповідно до умов п.2.2 Контракту, зокрема до 20 числа місяці, що передує місяцю відвантаження.
Що стосується доводів апелянта про те, що ціна товару, здійснена відповідно до розрахунку, зазначеному у п.2.2 контракту №208-0894520 від 27.12.2019р., не відповідає ціні, зазначеній у специфікації №12 від 18.12.2020р., а також щодо відсутності документального підтвердження здійснення перерахунку ціни товару, зазначеної відповідно до п.2.2 контракту у доларах США та відповідності сумі платежу – російський рубль, то колегія суддів виходить з такого.
Так, згідно матеріалів справи, розрахунок вартості 1 тн товару за специфікацією №12 здійснювалась відповідно до п.2.2 Контракту, а саме: Ціна СРТ=FOB MED Low – 50$ (знижка).
Ціна товару за специфікацією №12 складала: 190$ + 190$ + 190$ + 190$ + 190$ (котирування ICIS від 16.10.2020, 23.10.2020, 30.10.2020, 13.11.2020)/5 – 50$ = 140$. 
В подальшому, відповідно до п.2.2 Контракту, вартість була перерахована в російські рублі з урахуванням середнього курсу ЦБ РФ (77,66967619 рос. руб. за 1 дол. США) за вище зазначений період, і склала: 140$ х 77,66967619 = 10 873,75 рос. руб./1 тн..
Вказані обставини були повідомлені митному органу (т.1 а.с.66, а.с.115, а.с.196, а.с.232) на етапі письмових консультацій.
У зв`язку із зазначеним, судова колегія вважає, що Митницею не надано належної оцінки вказаним обставинам, а тому відповідні підстави прийняття спірних рішень є необґрунтованими. 
Також, підставою для коригування митної вартості товарів було вказано те, що Додатковою угодою №1 від 27.12.2019р. врегульовано розрахунки за контрактом, які проводяться за формулою СРТ = FOB MED low - 50$ та перераховується у валюту контракту, якою є російські рублі за середнім курсом рубль/долар США ЦБ РФ за період до 15 числа місяця, який передує місяцю відвантаження.
Аргументи апелянта щодо ненадання товариством обґрунтування зниження ціни товару на 50$, судова колегія також вважає безпідставним, оскільки надання знижки покупцю є наслідком комерційних переговорів, що, у свою чергу, не має жодного відношення до формування митної вартості товару. 
Що стосується такої підстави прийняття спірних рішень, як повнота включення транспортної складової до ціни товару в частині транспортних витрат, то апеляційний суд вважає її безпідставною, оскільки продавцем поставка здійснена на умовах СРТ, а п.3.1. контракту передбачено, що право власності переходить до ТОВ «МГЗ» з моменту поставки товару, тобто право власності на товар, а також всі витрати й ризики його втрати чи пошкодження, перейшли до позивача після здійснення завантаження товару перевізнику. При цьому, митне очищення товару вже були включено продавцем до первинної вартості товару, обумовленої специфікацією, а тому такі витрати не можуть бути додатково (повторно) враховані у митну вартість товару, заявлену позивачем на території України.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що витребування контролюючим органом додаткових документів у ТОВ «МГЗ» має місце лише у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані надати додатковий перелік документів. При цьому, витребування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Підстави, які викликали сумнів контролюючого органу про достовірність наданих Декларантом до митного оформлення документів, спростовуються матеріалами справи, у зв`язку із чим колегія суддів вважає, що вимога Митниці про витребування додаткових документів є безпідставною та не обґрунтованою, а тому суперечить нормам ст.53 МК України.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що прийняті митницею рішення про коригування митної вартості товару за №UA508140/2021/000001/2 від 9 січня 2021р., №UA508140/2021/000002/2 від 20 січня 2021р., №UA508140/2021/000003/2 від 25 січня 2021р.,          №UA508140/2021/000004/2 від 2 лютого 2021р. є неправомірним та незаконним, а тому підлягають скасуванню.
          Окрім того, судова колегія зазначає, що Державною митною службою України в особі Миколаївської митниці як відокремленого структурного підрозділу, як суб`єктом владних повноважень, на якого КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих нею рішень, не доведено, які відомості в зовнішньоекономічному контракті, специфікаціях, рахунку-фактурі та інших наданих декларантом документах є сумнівними та в чому полягають наявні в нього сумніви, не доведено правомірності прийняття оскаржуваного рішення за резервним методом та неможливості визначення митної вартості товару за ціною контракту, а також не спростовано те, що надані позивачем митному органу документи були достатніми для визначення митної вартості товарів за ціною договору. 
В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Державної митної служби України в особі Миколаївської митниці як відокремленого структурного підрозділу – залишити без задоволення. 
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 грудня 2021р. - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий:                                                                                           Ю.М. Градовський

Судді:                                                                                                         Т.М. Танасогло

                                                                                                   Л.П. Шеметенко