ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 677/638/21
Провадження № 33/4820/84/22

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., захисника Кравчука Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2021 року, -

в с т а н о в и л а:

Цією постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави 454 гривні судового збору.
За постановою суду, ОСОБА_1 , 12 квітня 2021 року о 21 год. 59 хв. на автодорозі Т-23-14 км 33 + 100 м, в порушення вимог підпункту «а» пункту 2.9 ПДР України, відповідно до якого «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», керував автомобілем марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову суду та постановити нову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова суду є незаконною, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт звертає увагу на те, що відеозапис, який долучений до матеріалів справи, містить 11 відеофайлів, тобто не відповідає вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 року за №28/32999, тому такий відеозапис є недопустимим доказом у справі.
Також відеозапис, який долучений працівником поліції до матеріалів справи, не містить електронного підпису, та вимогами КУпАП не передбачено електронних доказів, тому є недопустимим.
Крім того, у висновку КНП «ХОЗ ХНПД» зазначено дату проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння 13.04.2021 року 00 год. 05 хв., а у протоколі про адміністративне правопорушення від 12.04.2022 року час вчинення правопорушення зазначено 21 год. 59 хв., тобто огляд на стан сп`яніння проводився з порушенням 2-х годинного терміну, визначеного в ч.4 ст.266 КУпАП.
В матеріалах справи письмові показання, зазначених свідків, відображають, на думку апелянта, що вони були свідками відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, але протокол про адміністративне правопорушення складений за п.2.9 «а» ПДР, а не за п.2.5 ПДР, що є порушенням ст.256 КУпАП, тому протокол про адміністративне правопорушення має бути визнаний, як недопустимий доказ.
Апелянт вважає, що всупереч вимогам п.7 розділу І Інструкції про проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, у найближчому медичному закладі, такий огляд безпричинно був проведений щодо нього не у КНП «Красилівська багатопрофільна лікарня», як у найближчому медичному закладі, а в Хмельницькому обласному закладі з надання психіатричної допомоги, що також є суттєвим порушенням працівниками поліції.
Крім того, суд першої інстанції, на думку апелянта, вийшов за межі вимог КУпАП та з власної ініціативи збирав докази по справі, тому такі докази мають бути визнанні недопустимими, а саме відповіді КНП «Красилівська БЛ» та КНП «Стакостянтинівська БЛ».

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 – адвоката Кравчука Р.В., дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення за таких підстав.
Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.
Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.
Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АББ № 163502 від 13.04.2021 року, з якого слідує, що 12.04.2021 року о 21 год. 59 хв., на автодорозі Т-23-14 км 33+100м, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому Законом порядку у КНП «ХОЗ ЗНПД» ХОР с.Скаржинці, у лікаря ОСОБА_2 (висновок №464 від 13.04.2021 року), чим порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Даних висновку  КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.04.2021 року, згідно з  яким  ОСОБА_1  направлений на огляд 12.04.2021 року о 23 год. 40 хв. Оглянутий лікарем  ОСОБА_2  о 00 год.05 хв. і висновок огляду, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 від підпису відмовився. (а.с.3,4)
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_1 та його захисниками не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
При перегляді апеляційним судом відеозапису з місця події вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб «Renault Kangoo», в зв`язку з відсутністю освітлення заднього номерного знаку. На запитання працівників поліції про невиконання вимоги зупинитися, водій вибачився. В ході спілкування, працівники поліції повідомили, що у водія є ознаки сп`яніння і запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі. Спочатку ОСОБА_1 , при свідках, відмовився від проходження огляду, а згодом погодився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, під час якого, за допомогою приладу «Драгер»,який проводила лікар, результат – 2,33% проміле, ОСОБА_1 був не згідний з результатом та відмовся від підпису у висновку лікаря.
В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 – адвокат Кравчук Р.В. не заперечував факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у встановлений день, час та місці, та порушення ним ПДР, але стверджував, що огляд, останній, пройшов не в найближчому медичному закладі від місця події та пізніше встановлених двох годин з моменту виявлення ознак сп`яніння, чим порушено вимоги ч.4 ст.266 КУпАП. 
Доводи апелянта про те, що відеозапис, який долучений до матеріалів справи, містить 11 відеофайлів, тобто не відповідає вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 року за №28/32999, тому такий відеозапис є недопустимим доказом у справі, є необгрунтованими, так як, вказані файли містять інформацію, яка підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, Верховний Суд у постанові від 10.09.2020 року по справі 751/6069/19 визначив, що матеріальний носій - це лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки, коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення. 
Доводи апеляційної скарги про відсутність електронного підпису працівника поліції на відеозаписі, не спростовують зафіксовану на відеофайлах інформацію, яка підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та доведеність його вини у цьому правопорушенні.
Твердження апелянта про порушення судом вимог ч.4 ст.266 КУпАП, проведення огляду на стан сп`яніння з порушенням 2-х годинного терміну відхиляються, з огляду на таке. 
Відповідно до положень ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. 
З висновку КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.04.2021 року слідує, що ОСОБА_3 направлений на огляд 12.04.2021 року о 23 год. 40 хв., правопорушення ним вчинено 12.04.2021 року о 21 год. 59 хв., що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно, процедура проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння розпочалась у передбачений законом термін. Закінчення огляду о 00 год. 05 хв. з результатом алкогольного сп`яніння – 2,33% не ставить під сумнів законність прийнятого судом рішення, оскільки, після зупинки транспортного засобу поліцейськими, через 2 год. 06 хв., результат вмісту алкоголю у видихуваному повітрі перевищував майже в 12 разів допустиму норму 0,2%. 
З огляду на викладені обставини факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, у вказаний день, є доведеним, як і вчинення ним цього правопорушення.
Щодо тверджень апелянта про те, що  огляд його на стан сп`яніння  був проведений  у Хмельницькому обласному закладі з надання психіатричної допомоги, всупереч вимогам п.7 розділу І Інструкції щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі,  хоча КНП «Красилівська багатопрофільна лікарня» була  найближчим медичним закладом від місця події, то суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що проведення огляду не в найближчому закладі охорони здоров`я спростовується поясненнями свідка  ОСОБА_4  та довідками територіально найближчих медичних закладів охорони здоров`я щодо неможливості провести огляд, а тому, найближчим медичним закладом, за вказаних умов, виявився медичний заклад КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови.
Постанова судді місцевого суду відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.
Накладене на  ОСОБА_3 , адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя - 
п о с т а н о в и л а:

Постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від  17 грудня 2021 року щодо  ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
       Суддя Хмельницького
апеляційного суду  Л.М.Кулеша