УХВАЛА

11 липня 2022 року 
м. Київ

справа №560/8322/20
адміністративне провадження № К/990/15395/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л.,    Рибачука А.І.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2022  у справі №560/8322/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.01.2021, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2021, у справі №560/8322/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яка полягає у непроведенні обчислення та виплати основної пенсії відповідно до статей  56,  57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"  з 01.11.2020. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити обчислення та виплату пенсії за віком із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії відповідно до  статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"  на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, видану 05.11.2014 ПАТ "Термопластавтомат" та збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 % заробітку, згідно з          ч. 2  ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.11.2020 з врахуванням проведених виплат.
В грудні 2021 року позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду  із заявою про встановлення судового контролю відповідно до  ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)  у справі №560/8322/20, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надати до суду звіт про виконання судового рішення.
Хмельницький окружний адміністративний суд ухвалою від 15.12.2021 у задоволенні вказаної заяви відмовив.  
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2022 ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.12.2021 скасовано.
Заяву позивача щодо здійснення судового контролю у справі №560/8322/20 задоволено.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протягом 30 днів з моменту отримання постанови подати до Хмельницького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.01.2021 у справі №560/8322/20.
Не погодившись з постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2022, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви.
Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Статтею 129 Конституції України  передбачено, що однією з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
За змістом приписів частини першої  статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої  статті 328 КАС України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Тобто особи, які беруть участь у справі, у тому разі, якщо вони не погоджуються з ухваленими (постановленими) судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє касаційне оскарження тільки у визначених законом випадках.
Частиною другою  статті 328 КАС України  встановлено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Так, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах             3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4 (відмови у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі),                   17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами),  20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Частиною третьою  статті 328 КАС України  передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Таким чином, судове рішення з питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлене судом відповідно до  ст.  382 КАС України, не входить до переліку тих судових рішень, які відповідно до процесуального закону підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 1 частини першої  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням викладеного у відкритті касаційного оскарження слід відмовити.
Керуючись частиною 3 статті  328, пунктом 1 частини першої статті  333 КАС України, Верховний Суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2022  у справі № 560/8322/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                             А. Ю. Бучик

Судді:                                                                                                              Л. Л. Мороз

                                                                                                                             А. І. Рибачук